Справа № 489/590/26 
Номер провадження 2/489/1115/26 

РІШЕННЯ
Іменем України

22 квітня 2026 року місто Миколаїв

Інгульського районний суд м. Миколаєва в складі: 
головуючого судді Кокорєва В. В.,
за участю секретаря судового засідання Ковальової С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Інгульського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 (далі –позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку
встановив
Позивач звернувся до суду із позовом стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У сторін є спільна дитина — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина фактично проживає разом позивачем, перебуває на його повному утриманні, здійснює її щоденний догляд, забезпечує харчуванням, лікуванням, доглядом та розвитком. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та утримання позивача добровільно та систематично не надає, участі у фактичному забезпеченні потреб дитини не бере. Відповідач проходить військову службу та отримує регулярний дохід, у тому числі грошове забезпечення, додаткові та бойові виплати.
З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дитини — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (25%) від усіх видів його доходу, але не більше граничного розміру, передбаченого законом, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на її утримання як матері дитини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 (25%) від усіх видів його доходу, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку; стягнути аліменти за січень 2026 року (період з 01.01.2026 по 31.01.2026) у розмірі 25% на утримання дитини та 25% на утримання матері від доходів відповідача. Загальною сумою 35 000 грн (ця сума вказана у ціні позову).
Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, просив розглядати справу без його участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив, в якому в повному обсязі визнав позовні вимоги. Просив розглядати справу без його участі, оскільки проходить військову службу. 
Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.
Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.12.2024, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Рішенням Інгульського районного суду м. Миколаєва від 17.04.2026 шлюб між сторонами розірвано.
Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).
Згідно з витягу з наказу №333 від 01.12.2025 ОСОБА_2 призначено на посаду механіка-водія 1 відділення засобів виводу та евакуації 1 взводу засобів виводу та евакуації 3 загону спеціальних операцій в/ч НОМЕР_3 .
Позивач звернувся до суду для вирішення спору у правовідносинах щодо участі того з батьків, що проживає окремо від дитини в її утриманні шляхом стягнення аліментів. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 180-182 Сімейного кодексу України (далі - СК України) за змістом яких батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у випадку не досягнення домовленості щодо участі в утриманні дитини, рішенням суду з того з батьків, який проживає окремо може бути стягнуто кошти на утримання дитини (аліменти) в частці від доходу і (або) у твердій грошовій сумі.
Декларація з прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, закріплює, що дитина повинна мати можливість користуватися благами соціального забезпечення, повинна бути забезпечена належним харчуванням, житлом, розвагами та медичним обслуговуванням. Найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути головним принципом, і відповідальність за це лежить перш за все на батьках дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Держава вживає всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками.
Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2026 рік в Україні встановлюються Законом "Пpo Державний бюджет на 2026 рік", для дітей до 6 років: з 01 січня 2026 року - 2817 гривень.
При визначенні розміру аліментів суд, враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК України про те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька.
Позивач просила стягнути аліменти за минулий період з грудня 2025 року і вирахувала заборгованість. 
Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Оскільки, відповідач визнав позовні вимоги суд вважає за можливе стягнути аліменти за період з 01.12.2025, однак не у вигляді суми заборгованості, а аліменти починаючи з 01.12.2025. 
Беручи до уваги визнання позову відповідачем та обставини, що мають істотне значення, враховуючи якнайкращі інтереси дитини, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів, стягуваних з відповідача на утримання дитини на користь позивача у частці від його доходу, а саме в розмірі в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 01.12.2025 і до досягнення дитиною повноліття.
Окрім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на її утримання як матері дитини, до досягнення останньою 3-річного віку. 
Частиною 2 статті 91 СК України встановлено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Таким чином, доказуванню підлягають як батьківство відповідача, проживання позивача разом зі спільною дитиною, яка не досягла трирічного віку та можливість відповідача надавати матеріальну допомогу.
Суд приходить до висновку, що позивач, з якою проживає малолітня дитина має право на утримання від відповідача, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Відповідач доказів про те, що не має змоги сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку суду не надав. Більше того, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання позивача в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 01.12.2025 і до досягнення дитиною трьох років.
Позивач при зверненні до суду з цим позовом не сплачувала судовий збір за дві вимоги у розмірі по 2129,92 грн (з урахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8), оскільки звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». За цих підстав, у зв`язку з визнанням відповідачем позову, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати у виді 50 судового збору в розмірі 1064,96 грн., тобто 50 % від суми, яка підлягала б до сплати позивачем при поданні позову до суду про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, якби не позивач не була звільнена від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 191 СК України, ст.ст. 141, 265, 268, 273, 274, 354, 430 ЦПК України суд
вирішив
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання дитини  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягувати з 01 грудня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) аліменти на утримання дружини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01 грудня 2025 року до досягнення  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1064 грн. 96 коп.(одна тисяча сто шістдесят чотири гривні дев`яносто шість копійок).
Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_4 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 22.04.2026. 

Суддя В. В. Кокорєв