ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 м.Дніпро Справа № 908/3725/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Демчини Т.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Кошлі А.О., Кучеренко О.І., 
з участю секретаря судового засідання: Старини А.С.,
представника позивача (апелянта) Дамірової Н.Н., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Центрального апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2026 (головуючий в першій інстанції Дроздова С.С., повний текст складений та підписаний 13.02.2026) 
у справі за заявою Акціонерного товариства «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» про видачу судового наказу про стягнення коштів
з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ», 
особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гринь Яна Анатоліївна, 

в с т а н о в и в:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції
У грудні 2025 року Акціонерне товариство «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» (надалі – АТ «Запоріжжяобленерго») звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАПОРІЗЬКИЙ ТИТАНО-МАГНІЄВИЙ КОМБІНАТ» (надалі – ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат») 285621,44 грн боргу за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у березні 2025 року, 2300,62 грн 3% річних та 283,91 грн інфляційних втрат.
За наслідками розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів, 17.12.2025 Господарським судом Запорізької області видано судовий наказ, копію якого разом із заявою про видачу судового наказу з додатками направлено боржнику. Відповідно до довідки про доставку електронного листа, вказаний судовий наказ доставлений боржнику 17.12.2025. 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.01.2026 внесені виправлення до судового наказу від 17.12.2025 в частині зазначення правильного періоду, за який стягується заборгованість. 
Враховуючи, що боржник, відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 157 ГПК України не подав заяву про скасування судового наказу, 09.01.2026 Господарським судом Запорізької області було видано стягувачеві судовий наказ від 17.12.2025 про стягнення з ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь АТ «Запоріжжяобленерго» 285621,44 грн боргу за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у червні 2025 року, 2300,62 грн 3% річних, 283,91 грн інфляційного нарахування та 242,24 грн судового збору. Вказаний судовий наказ набрав законної сили 08.01.2023 зі строком пред`явлення до виконання до 08.01.2029. 
05.02.2026 АТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до Господарського суду Запорізької області зі скаргою на дії заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гринь Яни Анатоліївни (надалі – державний виконавець Гринь Я.А.) Скаржник (стягувач) просив визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Гринь Я.А. від 27.01.2026 у виконавчому провадженні ВП № 80086989 про зупинення вчинення виконавчих дій, зобов`язати державного виконавця Гринь Я.А. поновити порушені права АТ «Запоріжжяобленерго» шляхом поновлення виконавчого провадження ВП № 80086989 з примусового виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області виданого 09.01.2026 у справі № 908/3725/25.
Скарга обґрунтовувалась тим, що постанова про зупинення вчинення виконавчих дій прийнята з порушенням норм Конституції України, які мають пряму дію, оскільки судове рішення є обов`язковим до виконання, а держава зобов`язана забезпечити його реальне виконання без невиправданих затримок. Скаржник зазначав, що зупинення виконавчого провадження триває понад п`ять років, а саме: з листопада 2020 року, без жодного фактичного просування приватизації, що суперечить положенням статті 331 ГПК України, яка встановлює граничний однорічний строк для відстрочення виконання судового рішення. Також скаржник вказував, що боржник не вчиняє жодних дій для добровільного погашення заборгованості, а подальше зволікання з виконанням, враховуючи прифронтове розташування майна боржника, створює ризик неможливості реального стягнення коштів, що порушує право стягувача на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.02.2026 відмовлено АТ «Запоріжжяобленерго» у задоволенні скарги на дії державного виконавця Гринь Я.А.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що державний виконавець Гринь Я.А., приймаючи постанову про зупинення виконавчого провадження, діяла у суворій відповідності до п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», який встановлює обов`язок, а не право, зупинити виконавчі дії у разі включення боржника до переліку об`єктів великої приватизації. Суд зазначив, що таке зупинення є передбаченим Законом обмеженням з метою забезпечення суспільного інтересу, а саме: прискорення господарської діяльності підприємства під управлінням ефективного приватного власника. При цьому суд послався на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16 та від 26.11.2025 у справі № 908/2406/20, згідно з якими визнано конституційність та правомірність застосування зазначеної норми, і відхилив аргументи скаржника, зазначивши, що питання компенсації за затримку виконання рішення має вирішуватися окремо.
2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги
Не погодившись із зазначеною ухвалою, стягувач - АТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій, з урахуванням уточнень, заявлено вимоги скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2026 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким постанову державного виконавця Гринь Я.А. від 27.01.2026 у виконавчому провадженні ВП 80086989 про зупинення вчинення виконавчих дій визнати неправомірною, скасувати та зобов`язати державного виконавця Гринь Я.А. поновити виконавче провадження ВП 80086989 з примусового виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області виданого 09.01.2026 у справі № 908/3725/25.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні скарги стягувача, оскільки зупинення виконавчого провадження на підставі п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» фактично триває з листопада 2020 року без жодного реального просування приватизації, оскільки аукціони не проводяться, відповідне роздержавлення не відбувається. Апелянт зауважує, що тривале невиконання рішення суду прямо суперечить ст.331 ГПК України, яка встановлює граничний однорічний строк для відстрочення виконання судового рішення, а також порушує право стягувача на виконання судового рішення у розумний строк та право на мирне володіння майном, гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 26.06.2024 у справі № 335/1961/23, яка стосується того самого боржника та аналогічних правовідносин, згідно з якою п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» не відповідає Конституції України (статтям 8, 19, 55, 129, 129-1), а тому суд має застосовувати норми Конституції як норми прямої дії, які гарантують обов`язковість виконання судового рішення та рівність усіх суб`єктів права власності перед законом, незалежно від виду заборгованості.
У судовому засіданні представник апелянта підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити її в повному обсязі. 
3. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
Від Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі надійшли пояснення на апеляційну АТ «Запоріжжяобленерго», у яких державний виконавець Гринь Я.А. зазначає, що діяла у відповідності до п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», який передбачає обов`язок, а не право виконавця, зупинити вчинення виконавчих дій у разі включення боржника до переліку об`єктів великої приватизації. Зазначає, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2019, ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» включено до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності. Згідно листа Фонду державного майна України № 10-33-1-26475 від 13.10.2023, згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 № 1475-р «Про внесення змін в додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р до Переліку об`єктів великої приватизації державної власності, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р (із змінами), включено державну частку розміром 51% статутного капіталу ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат». Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» та враховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності (із змінами)», наказом Фонду від 07.12.2020 № 1971 прийнято рішення про приватизацію державної частки розміром 52 % статутного капіталу ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» шляхом продажу на аукціоні з умовами. Порядок проведення електронних аукціонів для продажу об`єктів великої приватизації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2023 № 183. Вказує, що наразі зазначений пакет акцій не продано. Крім того, державний виконавець зауважує, що відповідно до ч.2 ст.26 та абзацу 14 п.74 розділу V Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», до умов продажу об`єкта приватизації включається зобов`язання щодо погашення боргів товариства із заробітної плати та перед бюджетом. До закінчення строку дії зазначених обставин виконавче провадження підлягає зупиненню.
У вищезазначених письмових поясненнях державний виконавець Гринь Я.А. просила врахувати дані пояснення, залишила розгляд скарги на розсуд суду та заявила клопотання про розгляд апеляційної скарги у її відсутності.
ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат», будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги шляхом доставки до електронного кабінету ухвали суду від 02.03.2026 про відкриття апеляційного провадження 03.03.2026 о 12:50 год, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, відзив на апеляційну скаргу не подав, участь представника у розгляді апеляційної скарги не забезпечив, що відповідно до ч.3 ст.263, ч.12 ст.270 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. 
4. Процедура апеляційного провадження
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «Запоріжжяобленерго» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2026 у справі № 908/3725/25 за заявою про видачу судового наказу АТ «Запоріжжяобленерго» до боржника ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення коштів; розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 31.03.2026 та витребувано з Господарського суду Запорізької області матеріали вказаної справи.
09.03.2026 матеріали справи № 908/3725/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.
24.03.2026 від АТ «Запоріжжяобленерго» надійшла заява про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яку ухвалою суду від 25.03.2026 задоволено.
30.03.2026 від Лівобережного ВДВС у місті Запоріжжі надійшли письмові пояснення на скаргу з клопотанням про розгляд апеляційної скарги у відсутності представника.
В судовому засіданні 31.03.2026 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. 
5. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини
У грудні 2025 року АТ «Запоріжжяобленерго» звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою до ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат») про стягнення 285621,44 грн боргу за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у березні 2025 року, 2300,62 грн 3% річних та 283,91 грн інфляційного нарахування. 
09.01.2026 Господарським судом Запорізької області було видано стягувачеві судовий наказ від 17.12.2025, з урахуванням виправленої ухвалою суду від 08.01.2026 описки, про стягнення з ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь АТ «Запоріжжяобленерго» 285621,44 грн боргу за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у червні 2025 року, 2300,62 грн 3% річних, 283,91 грн інфляційного нарахування та 242,24 грн судового збору. Вказаний судовий наказ набрав законної сили 08.01.2023 зі строком пред`явлення до виконання до 08.01.2029. 
27.01.2026 державним виконавцем Гринь Я.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 80086989 з виконання судового наказу № 908/3725/25, виданого 09.01.20263 Господарським судом Запорізької області, про стягнення з ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь АТ «Запоріжжяобленерго» 285621,44 грн боргу за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у червні 2025 року, 2300,62 грн 3% річних, 283,91 грн інфляційного нарахування та 242,24 грн судового збору. 
Цього ж дня, 27.01.2026 державним виконавцем Гринь Я.А. винесено постанову про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 80086989 з виконання судового наказу № 908/3725/25, виданого 09.01.20263 Господарським судом Запорізької області, про стягнення з ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь АТ «Запоріжжяобленерго» 285621,44 грн боргу за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у червні 2025 року, 2300,62 грн 3% річних, 283,91 грн інфляційного нарахування та 242,24 грн судового збору, на підставі п.12 ч.1 ст.34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» до завершення дії обставин, що зумовили зупинення. У постанові зазначено, що згідно з розпорядженням КМУ № 36 від 16.01.2019, ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» включено до «Переліку об`єктів великої приватизації державної власності». 
05.02.2026 АТ «Запоріжжяобленерго» звернулось до Господарського суду Запорізької області зі скаргою на дії державного виконавця Гринь Я.А., з вимогами визнати неправомірною та скасувати постанову від 27.01.2026 у виконавчому провадженні ВП № 80086989 про зупинення вчинення виконавчих дій та зобов`язати державного виконавця Гринь Я.А. поновити порушені права АТ «Запоріжжяобленерго» шляхом поновлення виконавчого провадження ВП № 80086989 з примусового виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області виданого 09.01.2026 у справі № 908/3725/25.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 11.02.2026 відмовлено АТ «Запоріжжяобленерго» у задоволенні скарги на дії заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.
Згідно зі ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Статтею 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців є Закон України «Про виконавче провадження».
Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
При цьому дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються також Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню
Відповідно до ч.ч.1, 2 п.2 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.
Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Згідно з п.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення, шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Частиною 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Пунктом 12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» затверджено перелік великої приватизації державної власності згідно з додатком. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.11.2022 № 1475-р «Про внесення змін в додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36», в додаток до вищезазначеного розпорядження Кабінету Міністрів України внесено зміни, підрозділ «Фонд державного майна» розділу «Переробна промисловість» доповнено позицією: «код ЄДРПОУ 38983006, ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат».
Наказом Фонду державного майна України від 07.12.2020 № 1971 «Про прийняття рішення про приватизацію державної частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (код за ЄДРПОУ 38983006)», відповідно до Законів України «Про Фонд державного майна України», «Про приватизацію державного і комунального майна», враховуючи розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» (зі змінами), прийнято рішення про приватизацію державної частки розміром 51 % статутного капіталу ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (статутний капітал товариства становить 1468949019,80 грн).
6.Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Предметом апеляційного оскарження є висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для скасування постанови державного виконавця про зупинення виконавчого провадження та зобов`язання останнього поновити примусове виконання наказу у даній справі. 
Апелянт вважає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив у задоволенні скарги стягувача, оскільки зупинення виконавчого провадження на підставі п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» фактично триває з листопада 2020 року без жодного реального просування приватизації, оскільки аукціони не проводяться, відповідне роздержавлення не відбувається.
Державний виконавець зазначає, що діяв у відповідності до п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», який передбачає обов`язок, а не право виконавця, зупинити вчинення виконавчих дій у разі включення боржника до переліку об`єктів великої приватизації.
Як встановлено судом, 27.01.2026 заступником начальника Лівобережного ВДВС у м.Запоріжжі Гринь Я.А. прийнято постанову про зупинення вчинення виконавчих дій ВП № 80086989 на підставі п.12 ч.1 ст.34, ст.35 Закону України «Про виконавче провадження» з виконання судового наказу № 908/3725/25, виданого 09.01.20263 Господарським судом Запорізької області, про стягнення з ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» на користь АТ «Запоріжжяобленерго» 285621,44 грн боргу за послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у червні 2025 року, 2300,62 грн 3% річних, 283,91 грн інфляційного нарахування та 242,24 грн судового збору, до завершення дії обставин. У постанові зазначено, що згідно з розпорядженням КМУ № 36 від 16.01.2019, ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» включено до «Переліку об`єктів великої приватизації державної власності». 
Пунктом 12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації. Вказана норма має імперативний характер та не передбачає дискреції виконавця у разі наявності передбачених нею обставин.
Зупинення виконавчого провадження – це припинення вчинення виконавчих дій, обумовлене обставинами, що перешкоджають у їх вчиненні, передбаченими у нормах Закону України «Про виконавче провадження», які не можуть бути усунуті ані виконавцем, ані учасниками виконавчого провадження, протягом певного проміжку часу.
Із зупиненням виконавчого провадження виконавець не має права вчиняти будь-які виконавчі дії по такому виконавчому провадженні, допоки існують обставини, якими обумовлено зупинення виконавчого провадження, тобто до того моменту, поки останнє не буде відновлено на підставі відповідної постанови виконавця.
Отже, положеннями ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» унормовано обов`язок державного виконавця зупинити вчинення виконавчих дій, зокрема, у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Згідно з ч.5 ст.35 Закону України «Про виконавче провадження», після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.
Враховуючи, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р “Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності” (із змінами) ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» включено до переліку великої приватизації державної власності, державний виконавець Гринь Я.А. дійшла правильного висновку про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 80086989 на підставі п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в основу положення вищезазначеної норми покладено принцип обов`язковості зупинення вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.
Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець продовжує примусове виконання рішення у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Усуненням обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, у даному випадку є завершення приватизації товариства. До того часу, за наявності необґрунтованої затримки державою з виконанням судового рішення щодо такого боржника про стягнення коштів, заявник може претендувати на компенсацію за порушення гарантії розумного строку виконання рішення суду (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного державного майна у складі єдиного майнового комплексу суб`єкта господарювання задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника. Така мета досягається, зокрема, через зупинення виконавчого провадження про стягнення коштів із боржника, який включений до переліку підприємств, що підлягають приватизації.
Отже, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про залишення без задоволення скарги ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» на бездіяльність державного виконавця.
Щодо посилання апелянта на практику Верховного Суду в подібних спорах, судова колегія апеляційного суду зауважує, що Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 27.06.2025 у справі № 908/420/19 у питанні застосування положень п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» врахована наступна практика Верховного Суду: 
- на законодавчому рівні чітко обумовлено неможливість проведення виконавцем виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника – державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (постанови від 06.12.2023 у справі № 911/862/22, від 22.04.2024 у справі № 906/547/23); 
- положеннями Закону України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок державного виконавця зупиняти вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (постанови від 22.03.2024 у справі № 910/17385/19, від 06.12.2023 у справі № 911/862/22);
- зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного державного майна задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника (постанови від 24.05.2023 у справі № 904/11045/15, від 17.01.2023 у справі № 904/1182/20, від 22.03.2024 у справі № 910/17385/19, від 15.05.2024 у справ № 906/136/23).
Питання застосування норми п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» були предметом дослідження Великої Палати Верховного Суду у межах справи № 908/1525/16, і у постанові від 07.12.2022, зокрема/, зазначено, що приписи п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» є доступними, чіткими, однозначними, а дії держави з виконання цих приписів - передбачуваними і для позивача, і для відповідача; зупинення вчинення виконавчих дій на час приватизації боржника є обмеженням, передбаченим законом, з метою забезпечення суспільного інтересу у контролі за реалізацією певного державного майна у складі єдиного майнового комплексу суб`єкта господарювання задля прискорення його господарської діяльності під управлінням ефективного приватного власника; порушення державою обов`язку забезпечити виконання чинного судового рішення у розумний строк не є підставою для покладення на неї боргу, яке за цим рішенням учасник цивільного обороту має сплатити кредиторові. Останній може претендувати на отримання від держави компенсації за неналежне виконання нею позитивного матеріального обов`язку з виконання чинного рішення суду. Розмір такої компенсації залежить від багатьох чинників, зокрема, від поведінки кредитора, боржника, держави, їхнього становища, складності виконавчого провадження тощо.
Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16 також зазначила, що необґрунтовані затримки з виконання чинного судового рішення про стягнення коштів з державного підприємства, яке тривалий час перебуває у процедурі приватизації, внаслідок чого зупинено виконавче провадження, зважаючи на конкретні обставини, можуть бути у певних випадках підставою для задоволення судом скарги на дії виконавця та зобов`язання його поновити виконавче провадження.
Так, у межах розгляду скарги на дії виконавчої служби з виконання судового рішення про стягнення заробітної плати та належних сум у зв`язку зі звільненням у справі № 335/1961/23 (на неврахування висновків якої апелянт посилався у апеляційній скарзі), Верховний Суд виснував про наявність підстав для задоволення скарги в частині визнання неправомірним та скасування постанови державного виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій за відповідними виконавчими провадженнями, відкритими на виконання рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 04.05.2023 у справі № 335/1961/23. 
Однак, на відміну від справи, що розглядається, у справі № 335/1961/23 розглядалась скарга на дії державного виконавця з виконання судового рішення про стягнення на користь фізичної особи заробітної плати та належних йому у зв`язку зі звільненням сум, і Верховний Суд при ухваленні постанови керувався, у тому числі, статтею 43 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Натомість у справі, що розглядається, в межах виконавчого провадження № 80086989 з примусового виконання судового наказу про стягнення коштів, виданого 09.01.2026 Господарським судом Запорізької області, відбувається стягнення на користь АТ «Запоріжжяобленерго» заборгованості за перетікання реактивної енергії та відповідальності у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, отже, мотиви і висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 26.06.2024 у справі № 335/1961/23, щодо незастосування норми п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» та застосування норм Конституції України як норм прямої дії у цьому контексті не є релевантними, та не є підставою для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у справі № 908/3725/25.
Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду. Аналогічну норму містять положення ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду констатує, що у питанні застосування п.12 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» місцевим господарським судом правильно враховані висновки, викладені Верховним Судом у складі Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.12.2022 у справі № 908/1525/16.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції, судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини, яким надана належна правова оцінка справи, і оскаржувана ухвала відповідає нормам матеріального і процесуального права. Відтак, підстави, передбачені ст.277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 11.02.2026, у цій справі відсутні. 
7.Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду - зміні або скасуванню.
8. Розподіл судових витрат
Враховуючи що відповідно до п.19 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», за подання апеляційної та касаційної скарг на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, або приватного виконавця під час виконання судового рішення, судовий збір не справляється, витрати зі сплати судового збору не розподіляються. Сплачений апелянтом відповідно до платіжної інструкції № 1747 від 27.02.2026 судовий збір у розмірі 2662,40 грн за подання апеляційної скарги у даній справі може бути повернутий апелянту за його клопотанням на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір». 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284, 287, 339-343 ГПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2026 у справі № 908/3725/25 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 11.02.2026 у справі № 908/3725/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст.ст.286-289 ГПК України.
Повна постанова складена 09.04.2026.

Головуючий суддя Т.Ю.Демчина

Судді А.О.Кошля 

О.І.Кучеренко