РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

30 березня 2026 року 	м. Рівне	№460/1527/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О. за участю секретаря судового засідання Войтюк К.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:
позивача: представник адвокат Чоланюк С.Ю., 
відповідача: представник Хомич Н.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом
 	Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" 	
до	Рівненської митниці 	
 	про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів, -	

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТОТРАК» (далі –ТОВ «ОТОТРАК», позивач) з позовом до Рівненської митниці (далі – Митниця, відповідач), в якому просить: визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA204020/2025/000606; визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000056/2 від 14.11.2025.
Позовна заява обґрунтована тим, що декларантом разом з митною декларацією подані до митного органу усі належні документи, які підтверджують митну вартість товару за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору). Проте, митний орган надіслав декларанту повідомлення про необхідність надання додаткових документів із зазначенням про наявність у поданих документах розбіжностей та неточностей. Позивач вказує, що жодних розбіжностей у поданих до митного оформлення документах не було, а тому вимога митного органу про надання додаткових документів є необґрунтованою та безпідставною. У подальшому митним органом сформовані Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та Рішення про коригування митної вартості, відповідно до яких скориговано митну вартість товарів за другорядним резервним методом визначення митної вартості. Вважає, що відповідач безпідставно поставив під сумнів весь поданий пакет документів і необґрунтовано витребував додаткові документи, оскільки митним органом не доведено обставин, які б свідчили про існування у нього достатніх підстав для виникнення обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначення позивачем числового значення митної вартості імпортованих товарів. Позивач доводить, що такі рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки до митного оформлення декларант надав усі без винятку належні документи щодо заявленої ціни товарів.
Ухвалою від 03.02.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 06.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. Витребувано від відповідача додаткові докази.
Відповідач 17.02.2026 в підсистемі «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву. Зазначив, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, встановлено, що у документах, наданих декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містяться всі дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та виявлені окремі розбіжності або неточності. Таким чином, відповідач вважає, що оспорювані рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлення випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення прийняті ним в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Також 17.02.2026 відповідач подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Ухвалою від 18.02.2026 задоволено клопотання представника відповідача, ухвалено розгляд справи провести з повідомленням (викликом) сторін у судовому засіданні, яке призначено на 02.03.2026 о 09:00. 
Протокольною ухвалою від 02.03.2026 відкладено розгляд справи до 18.03.2026.
В судовому засіданні 18.03.2026 представники сторін повністю підтримали свої вимоги та заперечення з підстав, наведених в заявах по суті справи.
Протокольною ухвалою від 18.03.2026 оголошено перерву до 30.03.2026.
В судовому засіданні 30.03.2026 закінчено судовий розгляд справи, проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення.
З`ясувавши доводи та аргументи учасників справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив і врахував такі обставини справи.
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" зареєстроване як юридична особа 09.11.2018; види діяльності за КВЕД: оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів (основний); технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; роздрібна торгівля пальним; вантажний автомобільний транспорт. 
ТОВ «ОТОТРАК» (Покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт № QBOXOTO140801 від 14.08.2024 на поставку запасних частин для автомобілів з контрагентом QINGDAO BOXING IMPORT&EXPORT CO., LTD (Продавець) з Китаю. 
Згідно п. 1. Контракту QBOXOTO140801 від 14.08.2024 Продавець передає Покупцеві автозапчастини та комплектуючі до них, а Покупець отримує та оплачує їх на умовах викладених у цьому контракті. Відповідно до п. 2 Контракту покупець отримує товар партіями в кількості і за цінами згідно специфікацій та комерційних інвойсів, які складаються на кожну партію товару. Згідно п. 4 Контракту оплата покупцем товару здійснюється шляхом переказу на рахунок продавця суми в терміни зазначені в інвойсах чи специфікаціях. 
З метою митного оформлення товару, поставленого на виконання Контракту QBOXOTO140801 від 14.08.2024, декларант подав Митниці МД №25UA204020024711U2 від 11.11.2025, якою заявлено до митного оформлення товари №1-10, а саме: Вироби кріпильні з недорогоцінних металів, для сідлового тягача, вироби з пластмаси для сідлового тягача, Вироби з непористої вулканізованої гуми для сідлового тягача, замки, для транспортних засобів, засувки, для транспортних засобів, частини замків для транспортних засобів, завіси для сідлового тягача, вироби кріпильні (ролики) з недорогоцінних металів, для сідлового тягача, гідравлічні домкрати, драбини для встановлення на напівпричепи. Товар заявлено на комерційних умовах поставки FOB CN QINGDAO. Митна вартість товару визначена декларантом за основним методом за ціною договору (контракту) (графа 43 Код МВВ – 1).
Разом з митною декларацією декларантом митному органу подано документи: Рахунок-проформа (Proforma invoice) BOX25Z038 21.04.2025; Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) BOX25Z038 05.09.2025; Коносамент (Bill of lading) UTRUST25090190 09.09.2025; Автотранспортна накладна (Road consignment note) б.н 07.11.2025; Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) BOX25Z038 05.09.2025; Банківський платіжний документ, що стосується товару 659 від 08.05.2025; Банківський платіжний документ, що стосується товару 715 від 15.09.2025; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги 18188 від 07.11.2025; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару 20627 від 07.11.2025; Прейскурант (прайс-лист) виробника товару б.н 01.04.2025; Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) BOX25Z038 05.09.2025; Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів QBOXOTO140801 від 14.08.2024; Договір про надання послуг митного брокера 19/12/19 від 19.12.2019; Договір (контракт) про перевезення 20627 від 27.08.2025; Договір (контракт) про перевезення ОТ/34-67 від 27.12.2022; відвантажувальна специфікація від 05.09.2025; Копія митної декларації країни відправлення 425820250001121541 від 05.09.2025.
На вимогу митного органу декларантом позивача листом від 14.11.2026 додатково надано банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №ОТ1277 від 14.11.2025.
Митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000056/2 від 14.11.2025 (далі – Рішення №UA204020/2025/000056/2), яким митну вартість товарів скориговано за другорядним резервним методом.
У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що підставою для коригування стали:
І. Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: 
1) декларантом не надано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 – 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р.; 
2) подані до митного оформлення документи містять неточності: 
Відповідно до поданого до митного оформлення документу кодом 0730 від 07.11.2025 №б.н, зазначено місцем завантаження товару Kosakowo Poland, проте в документі кодом 3004 від 07.11.2025 №18188 Рахунок- фактура про надання транспортних послуг, відсутні витрати на здійснення перевезення від пункту розвантаження контейнера Gdansk Польща до пункту завантаження на автотранспорт в пункті Kosakowo Poland, відстань між якими становить приблизно 42 км; 
Документ кодом 4301 від 27.08.2025 №20627 Договір (контракт) на перевезення не містить інформації щодо завантаження в пункті Kosakowo Poland; 
- до митного оформлення надано прайс-лист від 01.04.2025 б.н, при цьому, у прайсі відображено усі позиції товару за поданим інвойсом від 05.09.2025 №BOX25Z038, що наштовхує на спеціальну ціну для конкретного підприємства, а саме імпортера за поданим інвойсом, а отже зазначене ставить під сумнів дійсність документу за кодом «3014» Прейскурант (прайс-лист) виробника товару; 
- надані банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваної партії товарів від 08.05.2025 №659 та від 15.09.2025 №715 не відповідають сумі, заявленій до сплати за партію товару покупцем згідно документу від 05.09.2025 BOX25Z038. 
Відповідно до пункту 4.1.3 Договору про транспортно – експедиторське обслуговування від 27.12.2025 № ОТ/34-67, оплата перевезення вантажу морським сполученням має бути здійснена протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення Експедитором рахунку, але до вивозу вантажу з порту. Проте, банківських платіжних документів щодо оплати морського перевезення до митного оформлення не надано.
До митного оформлення подано документ Автотранспортна накладна кодом 0730 від 07.11.2025 №б.н., в якому зазначено фактичного перевізника LLC «PRYSTUPCHUK TRANS» та Vinderen LOGISTIC Sp.z.o.о, договір з якими як учасниками переміщення вантажу, та підстави для здійснення таких до митного оформлення не надано.
ІІ. Відповідно до статті 64 Митного кодексу України Рівненська митниця володіє інформацією щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями: Товар №1 - МД від 11.09.2025 №100060/2025/527727– 4,07 дол/кг, Товар №2 - МД від 11.09.2025 №209190/2025/23576– 3,16 дол/кг,Товар №5 - МД від 20.08.2025 №100060/2025/526065– 4,08 дол/кг, Товар №6 - МД від 25.08.2025, №100100/2025/442406– 4,07 дол/кг, Товар №7 - МД від 12.10.2025 №209190/2025/26817– 4,08 дол/кг,Товар №9 - МД від 02.10.2025, №100100/2025/446317– 2,01 дол/кг. 
ІІІ. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання додаткових документів згідно з переліком: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; виписку з бухгалтерської документації; банківські платіжні документи, що підтверджують вартість перевезення; рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка- фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність по маршруту. 
ІV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних товарів (статі 59 – 61 Митного кодексу України), достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 – 63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. 
Митну вартість товару визначено на підставі інформації щодо митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями Товар №1 - МД від 11.09.2025 №100060/2025/527727– 4,07 дол/кг, Товар №2 - МД від 11.09.2025 №209190/2025/23576– 3,16 дол/кг, Товар №5 - МД від 20.08.2025 №100060/2025/526065– 4,08 дол/кг, Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.01.2026 6 Товар №6 - МД від 25.08.2025 №100100/2025/442406– 4,07 дол/кг, Товар №7 - МД від 12.10.2025 №209190/2025/26817– 4,08 дол/кг, Товар №9 - МД від 02.10.2025 №100100/2025/446317– 2,01 дол/кг.
Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку: 
товару №1 становить 46027,43 дол., що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 1 931 122,2503 грн (11308,95 кг*4,07 дол/кг*41,9559 грн/дол); 
товару №2 становить 9298,93 дол., що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 390 144,9771 грн (2942,7 кг*3,16 дол/кг*41,9559 грн/дол); 
товару №5 становить 858,43 дол., що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 36016,3032 грн (210,4 кг*4,08 дол/кг*41,9559 грн/дол); 
товару №6 становить 146,52 дол., що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 6147,3784 грн (130,86 кг*4,07 дол/кг*41,9559 грн/дол); 
товару №7 становить 533,91 дол., що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 22400,2550 грн (130,86кг*4,08 дол/кг*41,9559 грн/дол); 
товару №9 становить 8823,9 дол., що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 370214,666 грн (4390кг*2,01 дол/кг*41,9559 грн/дол). 
Випуск товару у вільний обіг здійснено за МД від 14.11.2025 №25UA204020025138U5, з врахуванням ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України.
Сума додатково нарахованих митних платежів становить 298 053,85 грн за курсом НБУ на день випуску товару у вільний обіг.
Рівненською митницею складено Картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204020/2025/000606, в якій зазначено, що митна вартість імпортованих товарів за митною декларацією від 11.11.2025 №25UA204020024711U2 не може бути визнана за рівнем, визначеним декларантом, оскільки: декларантом не подано всіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 – 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VІІ ГАТТ/СОТ від 1994 р., а подані до митного оформлення документи містять неточності: Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000056/2 від 14.11.2025 відповідно до вимог Розділу ІІІ (статті 49-66) Митного кодексу України (ЗУ №4495-VI від 13.03.12). Підстава: Розділ ІІІ (статті 49-66), статті 256, 257 Митного кодексу України (ЗУ №4495-VI від 13.03.12).
Вважаючи рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке. 
За приписами частини першої статті 1 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 (далі - МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (стаття 49 МК України).
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини перша, друга статті 51 МК України).
Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації (частина перша, друга статті 52 МК України).
Відповідно до частин 8 - 11 статті 52 МК України, у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).
Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. 
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митному органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (частина четверта статті 53 МК України).
Тобто, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:
1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
2) у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.
Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. 
При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 МК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК України).
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Про наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає Митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.
Оцінюючи доводи Митниці щодо наявності у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та неточностей, суд зазначає таке.
Відповідач доводить про наявність розбіжностей щодо складових митної вартості товарів, а саме: неврахування в складі витрат перевезення від пункту розвантаження контейнера Gdansk Польща до пункту завантаження на автотранспорт в пункті Kosakowo Poland.
Згідно з встановленими судом обставинами, постачальник-нерезидент на виконання умов зовнішньоекономічного договору QBOXOTO140801 від 14.08.2024 виписав комерційний інвойс BOX25Z038 від 05.09.2025, відповідно до якого на умовах FOB QINGDAO, CHINA, здійснювалася поставка для ТОВ «ОТОТРАК» деталей та комплектуючих до автотранспортних засобів на загальну суму 50 691,10 USD (а.с. 35-37).
Саме за такою вартістю позивач задекларував товар при митному оформленні відповідно до МД 25UA2040400024711U2 (а.с. 145). 
Суд встановив, що згідно з Коносаментом № UTRAST25090190 (а.с. 38-39, переклад а.с. 142-143) в порту QINGDAO, CHINA, 09.09.2025 завантажено на борт судна вантажний контейнер MRKU5815139, вага брутто 22929,1 кг, місце доставки (порт розвантаження) Гданськ Польща, транзитне перевезення вантажу до України, місце доставки: Рівне, Україна, вантажоодержувач ТОВ «ОТОТРАК».
Відповідно до поданої до митного оформлення міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) здійснювалося перевезення вантажу за рахунком-фактурою BOX25Z038 від 05.09.2025, вантажовідправник QINGDAO BOXING IMPORT&EXPORT CO., LTD, вантажоодержувач ТОВ «ОТОТРАК», Рівне, Україна, перевізник ТОВ «Приступчук Транс», транспортний засіб тягач/напівпричіп) НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; місце розвантаження вантажу: Україна, Рівне; місце і дата завантаження вантажу: Косаково, Польща, 07.11.2025 (а.с. 155-157).
Під час судового розгляду встановлено, що Товариством (Клієнт) укладено договір №ОТ/34-67 від 27.12.2022 з ТОВ «Єврофорвардінг» (Експедитор), предметом якого є організація транспортно-експедиторського обслуговування, перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших експедиторських послуг. Умови перевезення, вид вантажу, вид транспорту, вартість послуг Експедитора, а також інші умови, пов`язані з виконанням цього Договору, встановлюються за угодою сторін та визначаються Експедитором за заявками Клієнта. Під кожне перевезення Клієнт надає Експедитору заявку, в якій зазначається найменування та кількість вантажу, маршрут перевезення (порт завантаження, порт розвантаження, місце доставки вантажу), заплановану дату надання вантажу відправником, тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника та вантажоодержувача, а також інша необхідна інформація, що стосується організації транспортно-експедиторського обслуговування. 
Згідно з п. 2.1.1 договору №ОТ/34-67 від 27.12.2022 Експедитор зобов`язаний за рахунок Клієнта організувати перевезення його вантажів на умовах, погоджених Сторонами, а також надати інші послуги Клієнтові за погодженням Сторін, в тому числі митне оформлення вантажу. При необхідності для виконання своїх зобов`язань за Договором, укладати від свого імені договори з транспортними організаціями, контейнерними лініями, автомобільними перевізниками, складами зберігання та третіми особами. Документом, що підтверджують наявність та зміст такого договору з транспортними організаціями, є транспортний документ – коносамент, автомобільна накладна, авіа накладна або залізнична накладна.
Пунктом 4.1.1 договору передбачено, що перелік послуг, а також вартість послуг Експедитора встановлюються за згодою Сторін.
Згідно з п. 4.1.7 договору плата Експедиторові зазначається в додатках до договору. Такий додаток може мати вигляд додаткової угоди, заявки, акту виконаних робіт, рахунку Експедитора, гарантійного листа Клієнта (а.с.57-64). 
Заявкою № 20627 від 27.08.2025 до Договору №ОТ/34-67 від 27.12.2022 підтверджується, що ТОВ «Євро Форвардінг» (Експедитор) та ТОВ «ОТОТРАК» склали заявку на наступні послуги та їх вартість по перевезенню контейнера MRKU5815139 по Коносаменту № UTRAST25090190:
1. Морське перевезення вантажу за межами державного кордону України – 112 531,55 грн;
2. Транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України – 55 171,60 грн;
3. Міжнародне автоперевезення та автоперевезення по Україні – 89 915,12 грн;
4. Експедиційна винагорода – 600,00 грн;
5. Страхування вантажу -;
Разом 258 218,27 грн.
Дані по відправці: 
Найменування відправника: QINGDAO BOXING IMPORT&EXPORT CO., LTD
Порт завантаження: QINGDAO, CHINA
Порт розвантаження: GDANSK, POLAND
Пункт доставки: RIVNE, UKRAINE (а.с. 56).
Таким чином, відповідно до складеної заявки, експедитор був зобов`язаний забезпечити транспортно-експедиторське обслуговування належного позивачу вантажу за всім маршрутом слідування, від порту завантаження до порту розвантаження (морське перевезення) і далі до пункту доставки в місто Рівне, Україна.
Відповідно до виставленого Експедитором Товариству рахунку на оплату № 18188 від 07.11.2025, підлягали оплати такі послуги:
1. Компенсація морського перевезення вантажу за межами державного кордону України за маршрутом: QINGDAO, Китай – GDANSK, Польща, контейнера MRKU5815139 - 112 531,55 грн;
2. Компенсація транспортно-експедиторського обслуговування за межами території України, включаючи навантажувально-розвантажувальні роботи, складські послуги, оформлення Т1 контейнера MRKU5815139 – 55 171,60 грн;
3. Компенсація транспортних послуг по маршруту Косаково, Польща – кордон України м/п Ягодин, автомобіль НОМЕР_1 /АС5089XF – 69 000,00 грн;
4. Компенсація транспортних послуг по маршруту: м/п Ягодин, України – м. Рівне, Україна, автомобіль АС3218НО/АС5089XF – 20 915,12 грн;
5. Експедиційні послуги по території України – 500,00 грн,
Разом 258 118,27 грн (а.с. 43).
Довідкою про транспортні витрати ТОВ «Євро Форвардінг» № 20627 від 07.11.2025 підтверджується, що вартість міжнародного морського перевезення вантажу в контейнері MRKU5815139 по коносаменту UTRAST25090190, що слідував за маршрутом: порт завантаження QINGDAO, CHINA - порт прибуття GDANSK, POLAND, складають 112 531,55 грн. Транспортно-експедиторське обслуговування за межами митної території України, включаючи НРР, складські послуги, оформлення Т1, складають: 55 171,60 грн. Міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України за маршрутом Гданськ, Польща – Косаково, Польща – м/п Ягодин, Україна, автомобілем АС3218НО/АС5089XF складають: 69 000,00 грн. В тому числі навантажувально-розвантажувальні роботи. Страхування вантажу не проводилось (а.с. 44).
Суд зауважує, що ТІ (транзитна митна декларація) складається у випадках транзитного перетину товаром кордону країн ЄС, заповнюється на імпортні товари, які транспортують від одного митного поста до іншого, в цьому випадку - транзитного перетину кордону Республіки Польща і транзитного перевезення товару її територією.
Враховуючи зміст довідки про транспортні витрати, суд зазначає про безпідставність та необґрунтованість доводів Митниці про невключення до витрат на транспортування товару витрат на перевезення за маршрутом Гданськ, Польща – Косаково, Польща, адже означену частину маршруту Експедитор підтвердив, а також включив у вартість наданих транспортно-експедиційних послуг згідно з виставленим позивачу рахунком.
Платіжною інструкцією № ОТ1277 від 14.11.2025 ТОВ «ОТОТРАК» оплатив отримувачу ТОВ «Євро Форвардінг» 258 218,27 грн з призначенням платежу «рахунок на оплату № 18188 від 07.11.2025 за перевезення вантажу за межами державного кордону України і по Україні, транспортно-експедиторське обслуговування, експедиційні послуги» (а.с. 121).
Суд враховує, що згідно з вимогами Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України №984/21296 від 18.06.2012, для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати:
рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів;
банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;
калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Якщо відсутні будь-які відомості про фактичні витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, для розрахунку зазначених витрат використовуються тарифи, які застосовуються перевізниками для відповідного виду транспорту, що діяли на дату транспортування товару.
Відповідно до підпункту 6 частини другої статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Суд зазначає, що МК України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів. 
Аналогічна правова позиція наведена в рішеннях Верховного Суду у від 31.05.2019 у справі №804/16553/14; від 22.08.2019 у справі №810/2784/18, від 31.01.2018 у справі №810/2839/17, від 21.11.2019 у справі №804/9754/15, від 07.05.2020 у справі №400/2922/18, від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020, яка відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховується судом.
Суд зазначає, що подані декларантом до митного оформлення документи не містять розбіжностей щодо номеру коносамента, контейнера та транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення вантажу.
Враховуючи викладене, надані до митного оформлення документи дозволяють перевірити достовірність декларування позивачем витрат на транспортування.
Також суд відхиляє доводи відповідача про ненадання до митного оформлення договору з перевізником та зазначає, що згідно з п. 2.1.1 договору №ОТ/34-67 від 27.12.2022 саме Експедитор зобов`язаний за рахунок Клієнта організувати перевезення його вантажів на умовах, погоджених Сторонами; при необхідності для виконання своїх зобов`язань за Договором укладати від свого імені договори з транспортними організаціями. За обставинами справи, ТОВ «Євро Форвардінг» повністю виконало свої зобов`язання за цим договором, вантаж доставлений до вантажоодержувача, при цьому всі транспортно-експедиційні витрати на перевезення вантажу автомобільним транспортом Експедитор включив у рахунок, який позивач оплатив належним чином. Тому ненадання до митного оформлення договору з перевізником, учасником якого безпосередньо позивач не був, не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару, оскільки не ставить під сумнів витрати на транспортування товару.
Враховуючи наведене, суд вважає підтвердженим матеріалами справи, що надані позивачем до митного оформлення документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про вартість витрат на транспортування товару.
Щодо доводів Митниці про те, що «до митного оформлення надано прайс-лист від 01.04.2025 б.н, при цьому, у прайсі відображено усі позиції товару за поданим інвойсом від 05.09.2025 №BOX25Z038, що наштовхує на спеціальну ціну для конкретного підприємства, а саме імпортера за поданим інвойсом, а отже зазначене ставить під сумнів дійсність документу за кодом «3014» Прейскурант (прайс-лист) виробника товару» суд зазначає таке. 
Як встановлено судом, до митного оформлення декларантом було надано прас-лист від виробника від 01.04.2025, в якому відображено 76 товарних позицій, в той же час як інвойс, за яким здійснювалася поставка, містить 67 товарних позицій. Отже, об`єктивно, такі документи за своїм обсягом не є тотожними.
Водночас суд зауважує, що за правилами, встановленими в частині третій статті 53 МК України, такі додаткові документи, як, зокрема, каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, повинні бути надані декларантом на вимогу митниці у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Оскільки таких обставин під час судового розгляду справи не встановлено, а Митницею ні в спірному рішенні, ні у відзиві належним чином не обґрунтовано, що подані документи містять розбіжності щодо умов поставки, відомостей про товар і його вартість, то суд вважає, що наданий на вимогу митниці прайс-лист не ставить під сумнів достовірність визначеної декларантом митної вартості товарів.
Перевіряючи обґрунтованість зауважень Митниці до банківських платіжних документів, суд враховує таке.
За обставинами справи, контрагент-нерезидент на виконання договірних зобов`язань щодо поставки товарів позивачу оформив проформу-інвойс від 21.04.2025 № BOX25Z038 на загальну суму 50691,10 USD (а.с. 32-34); на таку ж суму оформлено й комерційний інвойс від 05.09.2025 № BOX25Z038 (а.с. 35-37). З зазначеними інвойсами цілком корелює інформація у відвантажувальній специфікації від 05.09.2025 (а.с. 65-110).
Суд встановив, що ТОВ «ОТОТРАК» здійснював оплату товару такими платіжними документами:
№ 659 від 08.05.2025 – на суму 15233,19 USD, 
№ 715 від 15.09.2025 – на суму 35544,11 USD (а.с.41, 42). 
Таким чином, ТОВ «ОТОТРАК» оплачено згідно з інвойсом від 21.04.2025 № BOX25Z038 суму 50773,30 USD, що на 86,20 USD більше, ніж було необхідно до сплати за поставлений товар.
Суд встановив, що позивач задекларував до митного оформлення товар на загальну суму за рахунком в сумі 50691,10 USD (а.с. 145), отже надані Митниці банківські платіжні документи підтверджували фактичну сплату вартості імпортованого товару, адже сплачено було не менше, а більше, ніж було необхідно. Водночас, суд зауважує, що суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності не позбавлені можливості в подальшому відкоригувати взаєморозрахунки за контрактами. 
Суд також враховує, що надані позивачем до митного оформлення платіжні інструкції про переказ коштів за своєю формою та змістом відповідають вимогам Постанови НБУ від 28.07.2008 № 216 «Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах».
З огляду на вищевказане, доводи відповідача про розбіжність в сумі, яку слід було сплатити за інвойсом, та сумі, фактично сплаченій постачальнику, не спростовують факту повної оплати позивачем вартості поставленого товару та не дають жодних підстав для коригування заявленої за першим методом митної вартості товару. 
Також суд відхиляє доводи Митниці про ненадання банківських платіжних документів щодо оплати морського перевезення. Суд вже зазначав, що надані декларантом документи щодо транспортування товару, зокрема: заявка від 27.08.2025 №20627, договір №ОТ/34-67 від 27.12.2022, платіжна інструкція №ОТ1277 від 14.11.2025, довідка про транспортні витрати від 07.11.2025 №20627, рахунок №18188 від 07.11.2025, - заповнені належним чином, підтверджують транспортування товару та оплату за відповідні транспортно-експедиторські послуги, у тому числі й в частині морського перевезення за межами державного кордону України.
Щодо коригування митної вартості товарів з урахуванням інформації про митну вартість аналогічних товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями: Товар №1 - МД від 11.09.2025 №100060/2025/527727– 4,07 дол/кг, Товар №2 - МД від 11.09.2025 №209190/2025/23576– 3,16 дол/кг, Товар №5 - МД від 20.08.2025 №100060/2025/526065– 4,08 дол/кг, Товар №6 - МД від 25.08.2025, №100100/2025/442406– 4,07 дол/кг, Товар №7 - МД від 12.10.2025 №209190/2025/26817– 4,08 дол/кг, Товар №9 - МД від 02.10.2025, №100100/2025/446317– 2,01 дол/кг, - то суд вкотре зазначає, що посилання на володіння митним органом інформацією щодо іншого цінового рівня товарів не являється та не може являтися обґрунтованою правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів. 
Суд наголошує, що саме по собі прирівняння Митницею цін схожих товарів, без врахування особливостей товарів, їх обсягів та умов постачання, які можуть бути різними, у зв`язку із чим це може впливати й на вартість (ціну) товару, не може вважатися обґрунтованим, адже формування ціни на товар здійснюється з урахуванням різних чинників, таких як ринкові ціни, обсяг партії, вартість і якість сировини, використаної на виготовлення товару, тощо.
Суд зазначає, що наявність у Митниці інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару, як не є підставою для коригування митної вартості також і відсутність у митних органів інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.
На підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціни яких взяті за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.
Окрім того, що в оскаржуваному рішенні про коригування митний орган обмежився лише тим, що прирівняв ціни одного товару до інших, відповідач жодним чином не обґрунтував своє рішення (з огляду на дати поставки, кількість, асортимент та умови поставок).
Такі міркування узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21.08.2018 у справі №804/1755/17, від 25.05.2021 у справі №520/10386/2020 та від 13.01.2022 у справі №520/11061/2020.
За наведеного спірні рішення відповідача не відповідають ні вимогам законності, ні вимогам обґрунтованості.
Крім того, суд зазначає, що наявність у митного органу інформації щодо іншого рівня товарів, заявлених до митного оформлення, є лише підставою для поглибленого вивчення документів, поданих декларантом до митного оформлення. Але не є самостійною правовою підставою для витребування у декларанта додаткових документів.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості, заявленій позивачем, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.
Суд звертає увагу на те, що митний орган повинен (за наявності підстав) витребувати від декларанта лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості товару, а не усі документи, які визначені переліком статті 53 МК України.
Ненадання повного переліку документів може бути підставою для визначення митної вартості товару не за основним методом лише тоді, коли подані декларантом документи є недостатніми чи такими, що у своїх сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими та чому з наданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого числового показника.
Вказане вище свідчить про те, що митний орган не достатніх правових підстав для зобов`язання декларанта надавати додаткові документи.
Посилання в оскаржуваному рішенні на інші митні декларації, за якими здійснене митне оформлення товарів за іншими ціновими показниками, не може бути підставою для коригування митної вартості заявлених позивачем товарів.
Згідно з частиною першою статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Відповідно до частини другої статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 57 МК України, у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).
Як встановлено судом, оскаржуване рішення не містить жодного опису неможливості застосування методів визначення митної вартості товарів почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх почергового використання.
За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Згідно з частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частини третьої статті 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;
5) інформацію про:
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:
у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;
у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4цього Кодексу або до суду.
При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).
Суд зазначає, що при зверненні до митного органу щодо оформлення товарів позивачем були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товарів. Натомість відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товарів.
Положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни товару, вказаної у документах, які самі по собі вже підтверджують митну вартість товару.
Така позиція суду, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі № 809/1884/16 та у постанові від 17.11.2022 у справі №807/221/18, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 826/25605/15 міститься правовий висновок про те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Підсумовуючи наведене у сукупності, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови у порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.
Отже позов слід задовольнити повністю. 
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Приписами частини першої та третьої статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд звертає увагу на те, що предметом позову у цій справі є визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Суд зазначає, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є взаємопов`язаними однаковими правовідносинами, відтак вказані рішення у випадку їх спільного оскарження розцінюються як одне ціле.
Розрахунок судового збору у випадку оскарження рішення про коригування митної вартості разом з карткою відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення має здійснюватися виходячи лише з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями. Суд не повинен додатково визначати судовий збір за оскарження картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення як немайнову вимогу.
Такий правовий підхід сформовано Верховним Судом в постанові від 27 серпня 2024 року у справі № 120/15468/23.
З урахуванням підпункту 1 пункту 3 частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позову в цій справі позивачу слід сплатити судовий збір в сумі 3557,05 грн.
При зверненні з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір в загальній сумі 7774,32 грн згідно з платіжними інструкціями №ОТ1471 від 26.12.2025 та № ОТ43 від 28.01.2026 (а.с. 153, 154).
Тому, враховуючи результати судового розгляду справи, згідно з частиною першою статті 139 КАС України документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3557,05 грн суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Переплата судового збору в розмірі 4217,27 грн підлягає поверненню в порядку, встановленому статтею 7 Закону України "Про судовий збір".
Крім цього, до позовної заяви додано переклади з іноземних мов на українську мову документів, які подавалися до митного оформлення: декларації від 05.09.2025 (а.с. 40,139-140), коносаменту (а.с. 38, 142-143), міжнародної товарно-транспортної накладної (а.с. 155-156, 157), які досліджувалися під час судового розгляду справи.
Понесені позивачем витрати на переклад документів підтверджуються копією акту наданих послуг ПП «Альфа Переклад» №263 від 29.12.2025 на суму 2128,50 грн; платіжною інструкцією № ОТ1523 від 30.12.2025 на суму 2128,50 грн (а.с. 138, 152).
Окремі недоліки в оформлені означених документів, на що вказує відповідач, не спростовують ні факту надання послуг перекладу позивачу при підготовці документів для подання позовної заяви, ні розміру понесених позивачем витрат на переклад.
З огляду на наведене, сплачена позивачем вартість послуг перекладу документів в сумі 2128,50 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA204020/2025/000056/2 від 14.11.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA204020/2025/000606.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТОТРАК» за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3557,05 грн та витрати, пов`язані з перекладом документів, в сумі 2128,50 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТОТРАК" (вул. Тиха, 7,м. Рівне,Рівненська обл., Рівненський р-н,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 42617033) 
Відповідач - Рівненська митниця (вул. Соборна, буд. 104,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 43958370) 

Повний текст рішення складений 06 квітня 2026 року

Суддя       Н.О. Дорошенко