Справа № 143/1080/25
провадження № 2/136/23/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2026 року    м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Кривенко Д.Т.
за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «ФК«СОЛВЕНТІС» - Лановий Є.М., звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором №2882146 від 07.11.2019 у розмірі 45254, 00 грн., судових витрат по справі та витрат на професійну правничу допомогу.
Свої вимоги мотивував тим, що 07.11.2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЕКСКРЕДИТ» укладено Договір про надання кредиту №2882146. Таким чином, відповідач уклала Кредитний договір №2882146 від 07.11.2019 із ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та отримала кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.
10.06.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» (далі-ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») (ЄДРПОУ: 43385549) відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025 (далі-«Договір факторингу-1»).
07.07.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СОЛВЕНТІС» (далі ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») (ЄДРПОУ: 43657029) відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025 (далі-«Договір факторингу-2»).
Згідно Договору факторингу-1 від 10.06.2025 року та Договору факторингу-2 від 07.07.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2882146 від 07.11.2019 року.
Таким чином, сума боргу перед новим кредитором (ТОВ«ФК «СОЛВЕНТІС») є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 45254 грн.,із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн.; заборгованість за відсотками становить 37254 грн.; заборгованість за штрафними санкціями та комісіями становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн.
Позивачем, який набув права грошової вимоги, на останню відому адресу реєстрації відповідача направлено повідомлення про відступлення права вимоги, зазначивши інформацію про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору №2882146 від 07.11.2019. Не зважаючи на це, позичальник не виконав свого обов`язку та припинила повертати наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором № 2882146 від 07.11.2019.
Ухвалою суду від 16.01.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву.
Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні.
Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».
Судом установлено, що 07.11.2019 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АЛЕКСКРЕДИТ» укладено Договір про надання кредиту № 2882146 (а. с. 18-20).
Таким чином, відповідач уклала Кредитний договір №2882146 від 07.11.2019 із ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та отримала кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 8000 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.
10.06.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 41346335) та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») (ЄДРПОУ: 43385549) відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № АК-10/06/2025 (а. с. 21-25).
07.07.2025 року між ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ») (ЄДРПОУ: 43385549) та ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» (ЄДРПОУ: 43657029) відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу № ДФ-07072025 (а. с. 28-32).
Згідно Договору факторингу-1 від 10.06.2025 року та Договору факторингу-2 від 07.07.2025 року відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №2882146 від 07.11.2019 року.
Таким чином, сума боргу перед новим кредитором (ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС») є обґрунтованою та документально підтвердженою, яка становить 45254 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 8000 грн.; заборгованість за відсотками становить 37254 грн.; заборгованість за штрафними санкціями та комісіями становить 0 грн.; заборгованість за пенею становить 0 грн. (а. с. 10).
До цього часу зобов`язання не виконано.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи положення вказаних статей, ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС» є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем ОСОБА_1 .
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Подані позивачем документи підтверджують укладення ОСОБА_1 кредитного договору № 2882146 від 07.11.2019 та отримання нею кредиту.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконала свої зобов`язання, не погасила тіло кредиту, не сплатила відсотки, а тому відповідно до зазначених норм цивільного законодавства, з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС»» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 45254 грн.
Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 141 ЦПК України.
Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, розмір яких підтверджується детальним описом виконаних робіт для надання правової допомоги від 01 липня 2025 року (а.с.14) складає: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій - 2250 грн., складання позовної заяви 3000грн., формування додатків до позовної заяви (письмові докази) 750грн. та в загальній сумі складає 6000,00 грн., суд вважає, що вони підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 509, 525, 526, 530, 548, 551, 611, 1077 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 19, 81, 141, 259, 263, 265, 282 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС»» заборгованість за Кредитним договором №2882146 від 07.11.2019 у розмірі 45254 (сорок п`ять тисяч двісті п`ятдесят чотири) грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС»» судовий збір у сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 6000 (шість тисяч) грн.
Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники цивільного процесу:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС»» (вул. Симона Петлюри, 31/1, м.Бровари, Київська обл., 07406, ЄДРПОУ:43657029; IBAN: НОМЕР_1 в АТ «СЕНС БАНК», МФО:300346);
Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя Дмитро КРИВЕНКО