Справа № 560/850/26
	
РІШЕННЯ
іменем України

27 березня 2026 року	м. Хмельницький	
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення №1723500065569 від 22.07.2025 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язати призначити пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 2 статті 55 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 14.07.2025. В обґрунтування позову зазначає, що набула право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку, оскільки належить до числа осіб, які є потерпілими від Чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю.
Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у відзиві просить відмовити у задоволенні позову. Посилається на те, що позивачці правомірно було відмовлено в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку у зв`язку з не підтвердженням факту проживання (роботи) у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, та у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з такого.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені у Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796).
Згідно зі ст. 9 Закону №796 (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є:
1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків;
2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи;
3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт.
За приписами частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, зменшення віку становить 3 роки (початкова величина) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років (пункт 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ). Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
Отже, призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII. Зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи. Обов`язковою умовою наявності в особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ є факт постійного проживання та (або) роботи такої особи до 01 січня 1993 року (у зоні гарантованого добровільного відселення - протягом трьох років). Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26 квітня 1986.
Період проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років станом на 01 січня 1993 року необхідно обраховувати з 26 квітня 1986 року по 01 січня 1993 року (висновки щодо застосування цих норм права викладені у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2024 у справі №460/23707/22).
Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення, визначений у додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 1991 року №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова №106).
Підпунктом 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1), з урахуванням змін, внесених постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2023 року №55-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02 січня 2024 року за №1/41346), які набрали чинності 15 лютого 2024 року, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи: 
- для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;
- для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування.
Приписами пункту 3 частини першої статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, серед них потерпілі від Чорнобильської катастрофи (не віднесені до категорії 2), які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років (категорія 3).
Частиною третьою статті 65 Закону №796-XII передбачено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення: Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка є потерпілою від Чорнобильської катастрофи відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-XII), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 .
14.07.2025 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою щодо призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №172350006569 від 22.07.2025 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії.
У рішенні зазначено, що вік заявниці 54 роки 3 місяці. Страховий стаж особи становить 24 роки 26 днів. За результатами розгляду документів зараховані всі періоди. При визначенні періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення не зараховані періоди: навчання в м. Ровно з 01.09.1986 по 27.06.1989 згідно з дипломом НОМЕР_2 від 30.06.1989, оскільки м. Ровно не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення; роботи в Ровенському виробничо-торговому льняному об`єднанні протягом червня 1989 - травня 1991, оскільки м. Ровно не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення; роботи на Дубровицькій бавовнопрядний фабриці з 02.10.1991 по 28.11.1991, з 06.05.1992 по 24.05.1992, з 08.07.1992 по 20.11.1992, оскільки неможливо визначити місцезнаходження робочого місця особи; роботи в КСП "Мир" з 23.01.1996 по 01.09.1999, оскільки неможливо визначити місцезнаходження робочого місця особи. Період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення згідно з довідками щодо реєстрації та постійного місця проживання від 05.03.2025 №97/02, від 09.07.2025 №470, від 14.07.2025 №564 становить 29 років 11 місяців 14 днів (з 26.04.1986 по 31.08.1986, з 29.11.1991 по 05.05.1992, з 25.05.1992 по 07.07.1992, з 09.07.1992 по 19.11.1992, з 21.11.1992 по 22.01.1996 та з 01.09.1999 по 05.03.2025), у тому числі станом на 01.01.1993 - 1 рік 4 місяці 18 днів. 
Що стосується питання зарахування до періоду проживання позивачки у зоні гарантованого добровільного відселення періодів її навчання та роботи у місті Рівне з 01.09.1986 по 27.06.1989 та з червня 1989 по травень 1991, суд виходить з того, що місто Рівне не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. У той же час, норма статті 55 Закону №796-XII передбачає постійне проживання або роботу саме у населеному пункті, який знаходиться у вказаній зоні.
Верховний Суд у постановах від 19 вересня 2019 у справі №556/1172/17, від 11 березня 2024 у справі №500/2422/23, від 19 вересня 2024 у справі №460/23707/22 та від 02 жовтня 2024 у справі №500/551/23 підтвердив аналогічну позицію.
У постанові від 17 червня 2020 у справі №572/456/17 Верховний Суд зазначив, що підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт фактичного проживання або роботи у зоні радіоактивного забруднення, а не лише реєстрація у цій зоні.
З наявних у справі доказів вбачається, що робота позивачем у КСП "Мир" виконувалась у м. Дубровиця Рівненської області, що підтверджується архівними довідками №608-04-01 та №610-04-01 від 03.03.2025, виданими Дубровицькою міською радою Рівненської області. Згідно з Постановою №106 м. Дубровиця віднесено до 3-ї зони гарантованого добровільного відселення.
Відповідно до довідки №97/02 від 05.03.2025, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_1 з 25.05.1992 по 07.07.1992, з 21.11.1992 по 22.01.1996 та з 02.09.1999 по теперішній час була зареєстрована у АДРЕСА_1 . Згідно з Постановою №106 с. Нивецьк віднесено до 3-ї зони гарантованого добровільного відселення.
Відтак, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що у період роботи позивачки у КСП "Мир" неможливо визначити місцезнаходження її робочого місця.
Крім того, згідно з архівною довідкою №618-04-01 від 03.03.2025, виданою Дубровицькою міською радою, ОСОБА_1 була прийнята на роботу на Дубровицьку бавовнопрядильну фабрику в ЦПО учнем оператора чесальних машин з 02.10.1991.
Відповідно до довідки №470 від 09.07.2025, виданої виконавчим комітетом Дубровицької міської ради, позивачка дійсно була зареєстрована та проживала в с. Мочулище Сарненського (Дубровицького) району Рівненської області з 09.07.1992 по 19.11.1992. Відтак, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що неможливо визначити місцезнаходження робочого місця позивачки. 
Зазначене свідчить про те, що прийняте відповідачем рішення не є правомірним і обґрунтованим, отже підлягає скасуванню. 
У той же час, за рахунок підтверджених періодів роботи та проживання станом на 01.01.1993 загальний період у зоні гарантованого добровільного відселення, що підлягає врахуванню позивачці, становить 1 рік 11 місяців, що менше необхідних 3 років. 
Проживання позивачки після 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного відселення не впливає на визначення права на пільгову пенсію за ст. 55 Закону №796-XII. Наявність посвідчення потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи також не впливає на порядок призначення пенсії. 
В свою чергу, відсутність станом на цей час належних доказів постійного проживання/ роботи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років станом на 01.01.1993, не дає підстав для зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію зі зменшенням пенсійного віку. Водночас, у разі подальшого надання пенсійному органу документів, які належним чином підтверджують наявність необхідного періоду постійного проживання/ роботи у зоні гарантованого добровільного відселення, питання призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку може бути розглянуте повторно. 
Виходячи з наведеного, позов підлягає частковому задоволенню. 
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов - задоволити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №172350006569 від 22.07.2025. 
У задоволенні решти вимог позову - відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 27 березня 2026 року

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) 	
Відповідач:	Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,Миколаївська обл., Миколаївський р-н,54008 , код ЄДРПОУ - 13844159) 	

Головуючий суддя 		І.С. Козачок