ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
13 квітня 2026 року 	Справа № 640/21260/21 ЗП/280/564/25  м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження питання про прийняття до провадження адміністративної справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Будреммонтаж 2006» (03113, м. Київ, вул. Макуха Василя, буд. 1, код ЄДРПОУ 34355676)
до - Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011)
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Будреммонтаж 2006» (далі по тексту - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі по тексту – відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16.06.2021 № 47111/0703.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що після ознайомлення з викладеними в Акті перевірки висновками та податковими повідомленнями-рішеннями, які були складні на підставі висновків Акту перевірки, Позивач вважає, що його права порушені діями Відповідача щодо встановлення порушення № 4, що виходять за межі його повноважень, та незаконним податковим повідомленням-рішенням № 47111/0703 від 16.06.2021 (далі - ППР), оскільки такий прийнятий на підставі Акту перевірки, висновок суперечать нормам ПК України, законам та підзаконним актам України, а отже оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідач Головне управління ДПС в м. Києві з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими, зазначає, що висновки акта про результати перевірки зроблено на підставі наявної інформації в контролюючому органі а також зібраної в межах організації та проведення цієї перевірки у тому числі представленої платником податків та результати її опрацювання, яка свідчить про діяння направлене на порушення податкового законодавства, проте платник податків може спростувати її шляхом надання документів та/або пояснень, які свідчать про відсутність умислу, оскільки питання притягнення до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення буде вирішено не інакше, як на підставах і в порядку, передбаченому Податковим кодексом України (штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій), а отже підстави для визнання протиправними та скасування спірного податкового повідомлення-рішення, відсутні.
13.08.2021 Окружним адміністративним судом м. Києва ухвалою відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
У зв`язку з ліквідацією Окружного адміністративного суду міста Києва, 17.03.2025 справа № 640/21260/21 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду.
Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 справу № 640/21260/21 передано на розгляд судді Сацькому Р.В.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року прийнято справу №600/21260/21 до розгляду. Вирішено, шо справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного податкового законодавства, суд встановив наступне.
Відповідно до Договору купівлі-продажу від 29.05.2006 року ТОВ «БВК «БУДРЕММОНТАЖ 2006» придбав у ТОВ «ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «ТЕХНОСЕРВІС» нежилі приміщення і будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Сосюри Володимира, буд. 6, а саме: нежилі приміщення адміністративно-лабораторного корпусу №9 (літ. Б) загальною площею 094, кв.м., в т.ч.: приміщення №3 підвалу пл. - 458, 6 кв.м., приміщення №4 І поверху пл.- 538, 2 кв.м., приміщення №2 II поверху пл.- 97, 4 кв.м., лабораторний корпус №2 (літ. А) пл. 4 989, 80 кв.м., залізобетонний бокс (літ. Е) пл. – 11, 70 кв.м., залізобетонний бокс (літ. Ж) пл. – 14, 60 кв.м., залізобетонний бокс (літ. 3) пл. 14, 60 кв.м., трансформаторна підстанція (літ. Г) пл. – 64, 20 кв.м., корпус 5-6-ба (літ. В) пл. - 1 353, 20 кв.м., корпус №10 (літ. Д) пл. - 45, 90 кв.м.
Загальна площа нежилих приміщень та будівель - 7558, 2 кв.м. (копія Договору купівлі-продажу від 29.05.2006, Акту прийому-передачі від 29.05.2006, Реєстраційного посвідчення № 022061 від 13.06.2006 додано у додатках.
22.01.2008 ТОВ «БВК» БУДРЕММОНТАЖ рада (ідентифікаційний номер 22883141) уклали договір оренди земельної ділянки, що становить 8505 кв.м з цільовим призначенням «для реконструкції існуючої адміністративної будівлі з організацією закладів громадського харчування та для реконструкції під адміністративно-офісний центр та під офісно-житлові приміщення кадастровий номер 8000000000:66:024:0002» (копія додається у додатках). 30.06.2018 зазначений вище Договір було поновлено ще на 10 років із зазначенням у пункті 3 наступних характеристик: - кадастровий номер -8000000000:66:024:0002; - місце розташування - вулиця Володимира Сосюри, 6 у Дніпровському районі м.Києва; - цільове призначення - 02.07 для іншої житлової забудови; - категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для реконструкції існуючої адміністративної будівлі з організацією закладів громадського харчування та для реконструкції під адміністративно-офісний центр та під офісно-житлові приміщення.
У 2016 році ТОВ «БВК «БУДРЕММОНТАЖ 2006» загальними зборами учасників було прийнято рішення (ПРОТОКОЛ загальних зборів №01/06-16 від 01 червня 2016 року (копія додається у додатках)) про знесення частини належних ТОВ «БВК «БУДРЕММОНТАЖ 2006» будівель, розташованих на земельній ділянці площею 14 663 кв.м. (кадастровий номер 8000000000:66:024:0002) за адресою: м.Київ, вул. Володимира Сосюри, буд. 6 у Дніпровському районі м. Києва, а саме: будівля літера «Б», площею 1 094, 2 кв.м., будівля літера «В», площею 1 353, 2 кв.м., будівля літера «Д», площею 45, 9 кв.м., будівля літера «Е», площею 11, 7 кв.м., будівля літера «З», площею 14, 6 кв.м., будівля літера «Ж», площею 14, 6 кв.м.
12.06.2017 року ТОВ «БВК «БУДРЕММОНТАЖ 2006» було укладено Договір №1 з ТОВ «Будбілдінг» про те, що Сторони мають намір реалізувати проект забудови земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:024:0002 за адресою: м. Київ, вулиця Володимира Сосюри, 6.
На підставі направлення від 24.03.2021 №5392/26-15-07-02-02, № 5393/26-15-07-02-02, № 5383/26-15-07-08-03, № 5382/26-15-07-08-03, від 25.03.2021, № 5428/26-15-07-03-05, від 26.03.2021, № 5557/26-15-07-09-06 від 02.04.2021, № 5926/26-15-07-10-04, виданих Головним управлінням ДФС у м. Києві відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, зі змінами і доповненнями (далі за текстом ПКУ), плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2021 рік, на підставі наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 15.03.2021 № 2023-п, проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «БВК «БУДРЕММОНТАЖ 2006», код 34355676 (далі за текстом ТОВ «БВК «БУДРЕММОНТАЖ 2006») з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, валютного - за період з 01.01.2017 по 31.12.2020, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2011 по 31.12.2020 та іншого законодавства, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток 1 до акта перевірки, який є його невід`ємною частиною).
Перевіркою повноти нарахування податку на нерухоме майно Відповідачем було встановлено, що податок на нерухоме майно площею 2598,40 кв.м. за нежилі приміщення (в літ. Б) та будівлі (літ. Е,Ж,3,Г, В, Д) підприємством не сплачувався безпідставно. Щодо зазначених обставин Позивачем було надано Відповідачу письмові пояснення від 13.04.2021.
У своїх поясненнях Позивач пояснив, ТОВ «БВК «БУДРЕММОНТАЖ 2006» придбало у 2006 році нежитловий комплекс, за адресом: 02090, м. Київ, вул. Володимира Сосюри, 6.
Частково комплекс був реконструйований та побудовано БЦ «ПРАГА» площею 8 924,4 мІ (літ. А). Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за цей об`єкт нерухомості сплачувався і сплачується.
Інші нежитлові приміщення площею 2598,4 мІ (літ. Б,Е.Ж, 3, В, Д) /склади, залізобетонні бокси та трансформаторна підстанція були у непридатному стані для ведення господарської діяльності (здавання в оренду).
Будівля (літ. Г) - трансформаторна підстанція ТП-2043 - використовується для господарської діяльності підприємства.
Відповідно до даних перевірки податок на нерухоме майно становить 1685257,50 грн. в тому числі 2017р.- 276547,20 грн, 2018р. - 428993,84 грн, 2019р. - 469153,64 грн, 2020р. 498870,02 грн.
Товариством задекларовано податку на нерухоме майно в сумі 1305230,68 грн.. в тому числі 2017 р. - 214185,60 грн, 2018р. - 332255,41 грн, 2018 р. - 372415,21 грн, 2020 р. 386374,46 грн.
За результатами вказаної перевірки складено Акт № 33478/26-15-07-02-02- 17/34355676 від 22.04.2021, у висновках котрого посадовими особами ГУ ДПС в м. Києві встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства, а саме:
1) п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (13 змінами та доповненнями), П(С)БО 16 "Витрати", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 29 листопада 1999 № 290, ст. 9 Закону України № 996- XIV, встановлено завищення від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 227 267 грн, у т.ч. за 2017 у сумі 1 069 767 грн, за 2018 у сумі 116667 грн, за 2019 у сумі 40833 гривень;
2) пункту 185.1 статті 185, пункту 198.2, пункту 198.3 статті 198, пункту 200.1, пункту 201.1 та пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 245453 грн., в т.ч. за квітень 2017 в сумі 86820 грн, за травень 2017 в сумі 42500 грн, за червень 2017 в сумі 59633 грн, за вересень 2017 в сумі 25000 грн, за червень 2018 в сумі 23333 грн, за січень 2020 в сумі 8167 гривень;
3) пункту 1 та пункту 2 ч. 2 статті 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464 -VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (зі змінами), в результаті чого встановлено порушення порядку щодо правильності нарахування та своєчасності перерахування єдиного соціального внеску до бюджету в періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 535,26 грн за липень 2016 року;
4) пункту 266.7.5. Податкового кодексу України встановлено заниження по податку на нерухоме майно в сумі 380026,82 грн, в тому числі 2017р. -62361,6 грн, 2018р.- 96738,43 грн, 2019-108431,23 грн, 2020-112495,56 гривень;
5) пункту 1 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» № 265/95-ВР від 06.07.1995 (зі змінами та доповненнями) проведено розрахункові операції без застосування реєстратора розрахункових операцій.
На підставі Акта перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 47111/0703 від 16.06.2021.
Не погоджуючись із прийнятими ГУ ДПС в м. Києві податковим повідомленням-рішенням № 47111/0703 від 16.06.2021, звернувся до суду з даною позовною заявою про їх скасування як протиправних.
Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що даний позов є обґрунтованим, та відповідно підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Об`єктом оподаткування податком є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України).
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт (п.п.266.3.3 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України).
Відповідно до п.п. 266.5.1 п. 266.5 ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно з п.п. 266.7.5 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.
Щодо новоствореного (нововведеного) об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості декларація юридичною особою - платником подається протягом 30 календарних днів з дня виникнення права власності на такий об`єкт, а податок сплачується починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт.
Відповідно до п.п. 266.8.1 п. 266.8 ст. 266 Податкового кодексу України у разі переходу права власності на об`єкт оподаткування від одного власника до іншого протягом календарного року податок обчислюється для попереднього власника за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначений об`єкт оподаткування, а для нового власника - починаючи з місяця, в якому виникло право власності.
Згідно з п.п. 266.9.1 п. 266.9 ст. 266 Податкового кодексу України податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.
Щодо обставин справи суд зазначає.
Перевіркою повноти нарахування податку на нерухоме майно Відповідачем було встановлено, що податок на нерухоме майно площею 2598,40 кв.м. за нежилі приміщення (в літ. Б) та будівлі (літ. Е,Ж,3,Г, В, Д) підприємством не сплачувався безпідставно. Щодо зазначених обставин Позивачем було надано Відповідачу письмові пояснення від 13.04.2021р.
Відповідно до даних перевірки податок на нерухоме майно становить 1685257,50 грн в тому числі 2017 р.- 276547,20 грн, 2018 р. - 428993,84 грн, 2019 р. - 469153,64 грн, 2020 р. 498870,02 грн. Товариством задекларовано податку на нерухоме майно в сумі 1305230,68 грн, в тому числі 2017 р. - 214185,60 грн, 2018 р. - 332255,41 грн, 2018 грн -372415,21 грн, 2020 р. 386374,46 грн.
Перевіркою встановлено порушення п.266.7.5. Податкового кодексу України та заниження по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками нежитлової нерухомості в сумі 380026,82 грн, в тому числі 2017 р. -62361,6 грн, 2018 р.-96738,43 грн, 2019-108431,23 грн, 2020- 112495,56 грн.
Відповідно до Витягу з реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «БВК «БУДРЕММОНТАЖ 2006» є власником нежитлових будівель (сторінка 43-44 Акту перевірки) за адресою: м. Київ, вулиця Володимира Сосюри, 6, а саме: будівля адміністративо-офісного центру (літ. А) та нежилі приміщення (в літ. Б) та будівлі (літ. Е,Ж, З, Г, В,Д).
У перевіряємий період з 01.01.2017 по 31.12.2020 податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачувався за будівлю адміністративно-офісного центру (літ. А).
Як зазначає Позивач інші об`єкти оподаткування, а саме нежилі приміщення (в літ. Б) та будівлі (літ. Е,Ж,3, Г.В.Д) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки не сплачувався з підстав відсутності об`єкта оподаткування, оскільки були знесені.
Судом встановлено, що в провадженні Шевченківського районного суду м.Києва перебувала цивільна справа № 2-4790 2006 рік, а Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2006 року було накладено заходи по забезпеченню позову.
17 травня 2007 року Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва було задоволено заяву ТОВ «БВК» БУДЖЕММОНТАЖ 2006» про скасування забезпечення позову та скасовано заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 12 липня 2006 року.
Оскільки арешт було не знято, 4 червня 2021 року ТОВ «БВК» БУДРЕММОНТАЖ 2006» була подана Скарга № 24/06/21 на бездіяльність держаного виконавця.
Як зазначає позивач, він був позбавлений можливості внести зміни до реєстру прав на нерухоме майно, у зв`язку з накладеним арештом.
У зв`язку з цим, слід зазначити, що норми чинного на момент проведення перевірки податкового законодавства не передбачали будь-яких винятків чи пільг для власників нерухомого майна відмінного від земельної ділянки у випадку обмеження їх права користування таким майном за судовим рішенням шляхом накладення арешту.
Суд зазначає, що арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 липня 2006 у справі №-4790 2006 рік, передбачав обмеження прав власника шляхом заборони шляхом заборони відчужувати, користуватися, розпоряджатися майном. Проте вказаним рішенням суду не обмежено право власника володіти цим майном, тобто право власності не припинено.
Підтвердженням цьому є той факт, що накладення арешту не завадило позивачеві укласти договір з Київською міською радою 22.01.2008 оренди земельної ділянки, що становить 8505 кв.м. з цільовим призначенням «для реконструкції існуючої адміністративної будівлі з організацією закладів громадського харчування та для реконструкції під адміністративноофісний центр та під офісно-житлові приміщення кадастровий номер 8000000000:66:024:0002».
30.06.2018 зазначений вище Договір було поновлено ще на 10 років.
12.06.2017 ТОВ «БВК «БУДРЕММОНТАЖ 2006» було укладено Договір №1 з ТОВ «Будбілдінг» про те, що Сторони мають намір реалізувати проект забудови земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:66:024:0002 за адресою: м. Київ, вулиця Володимира Сосюри, 6.
Також слід зазначити, що арешт на майно позивача було накладено 16.07.2006, 17.05.2007 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва було припинено заходи забезпечення позову, і тільки в червні 2021 року позивачем була подана скарга на бездіяльність виконавця, щодо не зняття арешту.
Позивач мав право звернутися до державного виконавця про зняття арешту, ще в 2007 році та закрити виконавче провадження, у зв`язку з скасуванням заходів забезпечення позову.
З огляду на факт відсутності доказів припинення права власності позивача на нежитлові приміщення, суд визнає безпідставними твердження представника позивача щодо відсутності у нього обов`язку зі сплати податку, передбаченого статтею 266 Податкового кодексу України.
Відтак, суд погоджується з доводами відповідача щодо необхідності донарахування позивачу податкових зобов`язань за вказаним платежем та застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій.
За таких обставин суд не знаходить підстав вважати, що податкове податкове-рішення від 16.06.2021 №47111/0703 прийняте відповідно до норм Податкового кодексу України та не підлягає скасуванню.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частинами 1 та 2 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).
Відповідно до статті 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування та питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є не обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволені позову.
З урахуванням положень статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в позові розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-виробнича компанія «Будреммонтаж 2006» (03113, м. Київ, вул. Макуха Василя, буд. 1, код ЄДРПОУ 34355676) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити в повному обсязі.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано суддею 13.04.2026 року.

Суддя Р.В. Сацький