ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
пр. Волі, 54а, м. Луцьк, 43010, тел./факс 72-41-10
E-mail: inbox@vl.arbitr.gov.ua Код ЄДРПОУ 03499885

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
 18 березня 2026 року 	Справа № 903/1125/25	

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участі секретаря судового засідання Назарова Н.В., розглянувши справу 
за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілайф.ПВ", м. Луцьк
про стягнення 1 735 986,97 грн.

Представники сторін:
від позивача: Куруц Віталій Миколайович (поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів);
від відповідача: не прибули;

Встановив: 04.12.2025 Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнілайф.ПВ" 1 735 986,97 грн. заборгованості в т.ч., 924 000,00 грн. штрафу у розмірі 20% від вартості поставленого товару неналежної якості згідно п. 9.3.2. договору, 19 986,97 грн. витрат на проведення лабораторних випробувань товару, 792 000,00 грн. переплати за неякісний товар (різниця між договірною та уціненою вартістю товару).
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 27.02.2025 №ПК/МТЗ/25172/Ю в частині поставки неналежної якості товару.
Ухвалою суду від 09.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12.01.2026.
Ухвалою суду від 12.01.2026 відкладено підготовче засідання на 04.02.2026, розгляд справи постановлено здійснювати в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення “EasyCon”.
Ухвалою суду від 04.02.2026 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.02.2026.
Ухвалою суду 23.03.2026 відкладено судове зсідання на 18.03.2026.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, через систему «Електронний суд» подав клопотання за вх.№01-87/1449/26 від 17.03.2026 у якому просить суд зменшити розмір неустойки нарахованої позивачем з врахуванням принципу збалансованості інтересів сторін та виходячи із загальних засад встановлених у ст. 3 ЦК України, оскільки у 2022 році після повномасштабного вторгнення росії, скориставшись Державною програмою релокації підприємств, товариство здійснило повну релокацію своїх потужностей до міста Луцьк Волинської області. Разом з тим, підприємство намагається відновити виробництво продукції покращуючи якісний контроль та проходячи сертифікацію у спеціалізованих організаціях та ретельний внутрішній контроль. Звертає увагу суду на те, що штраф в сумі 924 000 грн. є непропорційним наслідком правопорушення, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Представник позивача в судому засіданні заперечив проти клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та просить суд задоволити позов в повному об`ємі. 
Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.240 ГПК України.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, встановив:
27.02.2025 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнілайф.ПВ» (постачальник) укладено договір про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 27.02.2025 № ПК/ МТЗ/25172/Ю, за умовами якого постачальник, зобов`язався поставити та передати у власність покупцю, товар порошок пральний для постільних речей - відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах даного договору (пункти 1.1-1.2 договору).
Згідно п.п 1.3 даного договору визначено, що кількість, асортимент, марка, рік виготовлення та виробник товару визначаються у специфікації даного договору. 
Специфікацією № 1 до договору передбачено, що предметом поставки є «порошок пральний безфосфатний для автоматичного прання White TM Tino High-Power Professional», виробник – ТОВ «Юнілайф.ПВ», дата виготовлення – не раніше 2025 року, кількість – 200 000 кг, гарантійний строк зберігання/придатності – 60 місяців, ціна за одиницю – 33,00 грн з ПДВ. 
Специфікацією № 1 до договору передбачено, що товар за технічними характеристиками має відповідати, зокрема, наступним вимогам:
-Зовнішній вигляд – гранули або порошок; 
-Мийна здатність, % - не менше ніж 98 %; 
-Хімічна вибілююча здатність, % - не менше ніж 98 %.
Загальна ціна договору становить 6 600 000,00 грн. з ПДВ (пункт 6.3 Договору). 
Пунктом 2.1 договору передбачено, що постачальник повинен поставити покупцеві товар, якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у специфікації № 1 до цього договору. Аналогічні положення закріплені в підпункті 8.3.2 договору.
Підтвердженням якості та відповідності товару з боку постачальника є документи, визначені у специфікації № 1 (додаток 1) до даного договору, та які надаються покупцю разом з товаром (пункт 2.2 договору). 
Пунктом 2.3 договору передбачено, що постачальник гарантує якість товару, що постачається, протягом гарантійного строку експлуатації, гарантійного строку зберігання, гарантійного строку придатності, строку придатності, терміну придатності, визначених у специфікації № 1 (додаток 1) до цього договору. 
Згідно з пунктом 2.6 договору при виявленні виробничих дефектів у гарантійні строки експлуатації, зберігання, придатності виклик представника постачальника для складання двостороннього акта є обов`язковим. 
Вхідний контроль, приймання товару за кількістю, якістю, комплектністю та асортиментом проводиться підрозділом покупця, згідно з вимогами пунктів 5.1, 5.2 цього договору та стандартами ПАТ «Українська залізниця» СТП-10-001:2016 (Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Основні положення) та СТП-10-002:2016 (Якість і безпека продукції. Вхідний контроль. Правила проведення вхідного контролю) які розміщені за посиланням https://uz.gov.ua/about/technical_and_social_policy/technical_regulation/yakist/ 2.11 Договору). (пункт 2.11. договору)
У свою чергу приймання покупцем товару за кількістю, якістю, комплектністю та асортиментом не позбавляє покупця права у встановленому порядку пред`являти Постачальнику претензії у зв`язку з недоліками поставленого товару, які будуть виявлені в ході використання (пункт 2.12 Договору). 
При цьому, в межах гарантійного строку зберігання повару, покупець може самостійно відбирати проби (зразки) товару, для проведення в акредитованих лабораторіях дослідження (експертизи) на відповідність якісним характеристикам визначеним нормативно-технічною документацією на товар (пункт 2.13 договору).
Пунктом 2.14 Договору передбачено, що організація експертизи Товару за якістю здійснюється за рахунок Покупця. У разі виявлення Товару неналежної якості Постачальник відшкодовує Покупцю вартість експертизи. 
У той же час, пункт 9.8 Договору передбачає, що сторона, винна у порушенні умов цього Договору відшкодовує іншій стороні пов`язані із цим реальні документально підтверджені збитки та витрати у повному обсязі. 
Водночас, згідно з умовами 2.15 Договору Сторони домовились збільшити до двох років строк позовної давності для пред`явлення вимог Покупця щодо недоліків поставленого Товару. 
Умови і строки поставки визначені у розділі 4 договору. 
Так, зокрема, пункт 4.2 договору передбачає, що поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Партією товару вважається обсяг одиниць товару, визначений покупцем у рознарядці, якщо інше не вказано в самій рознарядці. Строк поставки товару – протягом 15 календарних днів з моменту надання письмової рознарядки покупцем. 
Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акта прийому передачі або видаткової накладної (пункт 4.6 Договору). 
При цьому порядок прийому-передачі товару визначений у розділі 5 договору.
Так, згідно з пунктом 5.1 договору приймання товару за кількістю здійснюється у порядку, встановленому Інструкцією «Про порядок приймання продукції виробничо технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю», затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6. 
У свою чергу приймання товару за якістю здійснюється у порядку, встановленому Інструкцією «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю», затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 (пункт 5.2 договору).
Відповідно до пункту 5.4 договору приймання товару за кількістю та якістю здійснюється за наявності документів, що підтверджують якість товару згідно з пунктом 2.2 даного договору, та таких товаросупровідних документів:
- підписаний постачальником рахунок-фактура;
- підписана постачальником видаткова накладна;
- підписана постачальником товарно-транспортна накладна (у разі поставки товару автомобільним транспортом) або електронна залізнична накладна (у разі поставки товару залізничним транспортом), або відповідний документ, виданий оператором поштового зв`язку, або міжнародна транспортна накладна, якщо Постачальник є нерезидентом України;
- підписані постачальником пакувальні аркуші (при наявності). 
В усьому, що не визначено умовами договору сторони керуються законодавством України (пункт 13.1 договору). 
Судом встановлено, що після укладання договору позивач направив відповідачу на його електронну адресу рознарядки на поставку партії товару від 11.03.2025 № ПК-07/710 та 18.03.2025 №ПК-07/781 відповідно, у яких визначив кількість та вантажоодержувачів товару у розрізі виробничих підрозділів філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця». 
З матеріалів справи слідує, що відповідач поставив позивачу товар в обсязі та у строки, що передбачені договором, а саме: 
-12.03.2025 поставив партію товару у кількості 20 000 кг на суму 660 000,00 грн з ПДВ у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Львів», що підтверджується видатковою накладною від 12.03.2025 № 514. Зазначена партія товару пройшла вхідний контроль та була введена в експлуатацію, на підставі акту вхідного контролю від 13.03.2025 № 23.
- 13.03.2025 поставив партію товару у кількості 20 000 кг на суму 660 000,00 грн з ПДВ у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Ковель», що підтверджується видатковою накладною від 13.03.2025 № 513. Зазначена партія товару пройшла вхідний контроль та була введена в експлуатацію, на підставі акту вхідного контролю від 18.03.2025 № 53. 
-19.03.2025 поставив партію товару у кількості 20 000 кг на суму 660 000,00 грн з ПДВ у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Чернівці», що підтверджується видатковою накладною від 19.03.2025 № 572. Зазначена партія товару пройшла вхідний контроль та була введена в експлуатацію, на підставі акту вхідного контролю від 19.03.2025 № 86. 
-24.03.2025 поставив партію товару у кількості 20 000 кг на суму 660 000,00 грн з ПДВ у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо станції Миколаїв», що підтверджується видатковою накладною від 24.03.2025 № 606. Зазначена партія товару пройшла вхідний контроль та була введена в експлуатацію, на підставі акту вхідного контролю від 26.03.2025 № 49.
-25.03.2025 поставив партію Товару у кількості 20 000 кг на суму 660 000,00 грн з ПДВ у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя 1», що підтверджується видатковою накладною від 25.03.2025 № 621. Зазначена партія товару пройшла вхідний контроль та була введена в експлуатацію, на підставі акту вхідного контролю від 28.03.2025 № 59.
- 27.03.2025 поставив партію товару у кількості 20 000 кг на суму 660 000,00 грн з ПДВ у виробничий підрозділ «Дніпровське пасажирське вагонне депо», що підтверджується видатковою накладною від 27.03.2025 № 629. Зазначена партія товару пройшла вхідний контроль та була введена в експлуатацію, на підставі акту вхідного контролю від 28.03.2025 № 159.
- 01.04.2025 поставив партію товару у кількості 20 000 кг на суму 660 000,00 грн з ПДВ у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна», що підтверджується видатковою накладною від 01.04.2025 № 653. Зазначена партія товару пройшла вхідний контроль та була введена в експлуатацію, на підставі акту вхідного контролю від 03.04.2025 № 56.
На підтвердження якості товару відповідач надав сертифікат якості № 030325/5, витяг із ТУ У 24.5-37252922-003:2011 від 03.03.2025, декларацію про відповідність Технічному регламенту мийних засобів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2008 № 717. 
З матеріалів справи слідує, що під час експлуатації зазначеного товару відповідно до пункту 2.13 договору з метою перевірки його якості позивачем було проведено його лабораторні випробування в акредитованих лабораторіях. 
За результатами лабораторних випробувань показники мийної здатності та хімічної вибілювальної здатності товару виявилися меншими за ті, що передбачені специфікацією № 1 до договору (98%), що свідчить про неналежну якість продукції, а саме: 
- Відповідно до протоколу випробувань від 30.05.2025 № 0376-П показники мийної здатності та хімічної вибілювальної здатності партії товару, що була поставлена у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Львів» за видатковою накладною від 12.03.2025 № 514, становили відповідно 54,4 ± 3,0 % та 68,0 ± 1,0 % з необхідних 98 %. У зв`язку з тим, що поставлена партія товару за якісними показниками не відповідала умовам договору, сторонами спільно складено акт про приховані недоліки продукції від 17.06.2025.
- Відповідно до протоколу випробувань від 30.05.2025 № 0377-П показники мийної здатності та хімічної вибілювальної здатності партії товару, що була поставлена у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Ковель» за видатковою накладною від 13.03.2025 № 513, становили відповідно 51,7 ± 3,0 % та 58,0 ± 1,0 % з необхідних 98 %. У зв`язку з тим, що поставлена партія Товару за якісними показниками не відповідала умовам Договору, сторонами спільно складено Акт про приховані недоліки продукції від 19.06.2025 № 1. 
- Відповідно до протоколу випробувань від 30.05.2025 № 0384-П показники мийної здатності та хімічної вибілювальної здатності партії товару, що була поставлена у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Чернівці» за видатковою накладною від 19.03.2025 № 572, становили відповідно 50,9 ± 3,0 % та 62,0 ± 1,0% з необхідних 98 %. У зв`язку з тим, що поставлена партія Товару за якісними показниками не відповідала умовам договору, сторонами спільно складено Акт про приховані недоліки продукції від 18.06.2025 № 1. 
- Відповідно до протоколу випробувань від 30.05.2025 № 62-м показники мийної здатності та хімічної вибілювальної здатності партії Товару, що була поставлена у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо станції Миколаїв» за видатковою накладною від 24.03.2025 № 606, становили відповідно 92,7 % та 85,4 % з необхідних 98 %. У зв`язку з тим, що поставлена партія Товару за якісними показниками не відповідала умовам договору, сторонами спільно складено Акт про приховані недоліки продукції від 03.07.2025 № 49. 
- Відповідно до протоколу випробувань від 27.05.2025 № 3951/25м показники мийної здатності та хімічної вибілювальної здатності партії Товару, що була поставлена у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» за видатковою накладною від 25.03.2025 № 621, становили відповідно 81,0 % та 98,0 % з необхідних 98 %. У зв`язку з тим, що поставлена партія Товару за якісними показниками не відповідала умовам Договору, сторонами спільно складено Акт про приховані недоліки продукції від 25.06.2025 № 59. 
- Відповідно до протоколу випробувань від 03.06.2025 № 66-м показники мийної здатності та хімічної вибілювальної здатності партії товару, що була поставлена у виробничий підрозділ «Дніпровське пасажирське вагонне депо» за видатковою накладною від 27.03.2025 № 629, становили відповідно 86,7 % та 81,8 % з необхідних 98 %. У зв`язку з тим, що поставлена партія товару за якісними показниками не відповідала умовам договору, сторонами спільно складено акт про приховані недоліки продукції від 24.06.2025 № 159. 
- Відповідно до протоколу випробувань від 03.06.2025 № 65-м показники мийної здатності та хімічної вибілювальної здатності партії Товару, що була поставлена у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо станції Одеса-Головна» за видатковою накладною від 01.04.2025 № 653, становили відповідно 86,9 % та 83,4 % з необхідних 98 %. У зв`язку з тим, що поставлена партія Товару за якісними показниками не відповідала умовам Договору, 02.07.2025 сторонами спільно складено Акт про приховані недоліки продукції від 02.07.2025 № 1.
З матеріалів слідує, що на замовлення позивача було проведено судово-товарознавчу експертизу прального порошку, за результатами якої було складено висновок експерта від 28.10.2025 № 41/51-10/25, згідно з яким якість товару, поставленого позивачу за видатковими накладними від 01.04.2025 № 653, від 19.03.2025 № 572, від 25.03.2025 № 621, від 12.03.2025 № 514, від 27.03.2025 № 629, від 24.03.2025 № 606, від 13.03.2025 № 513 не відповідає вимогам специфікації № 1 до договору. 
Згідно висновку судового експерта, встановлено, що з урахуванням втрати якості прального порошку, реальна вартість одиниці товару (1кг), поставленої у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Чернівці»: 
- за видатковою накладною від 19.03.2025 № 572 становить 19,77 грн з ПДВ (договірна ціна 33,00 грн з ПДВ), реальна вартість одиниці Товару (1кг), поставленої у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» 
- за видатковою накладною від 25.03.2025 № 621 становить 31,45 грн з ПДВ (договірна ціна 33,00 грн з ПДВ), реальна вартість одиниці Товару (1кг), поставленої у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Львів»
- за видатковою накладною від 12.03.2025 № 514 становить 21,12 грн з ПДВ (договірна ціна 33,00 грн з ПДВ), реальна вартість одиниці Товару (1кг), поставленої у виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Ковель» за видатковою накладною від 13.03.2025 № 513 становить 20,06 грн з ПДВ (договірна ціна 33,00 грн з ПДВ).
Позивач звернувся з позовом до Господарського суду Волинської області та доводить, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за договором про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 27.02.2025 № ПК/МТЗ/25172/Ю у частині поставки товару належної якості, у зв`язку просить стягнути з нього 1 735 986,97 грн. з ПДВ, з яких:
- штраф (20%) за поставку товару неналежної якості у розмірі 924 000,00 грн. з ПДВ;
- витрати на проведення лабораторних випробувань Товару у розмірі 19 986,97 грн. з ПДВ;
- переплата за неякісний Товар (різниця між договірною та уціненою вартістю Товару) у розмірі 792 000,00 грн. з ПДВ.
Відповідач у клопотанні за вх.№01-87/1449/26 від 17.03.2026 просить суд зменшити розмір неустойки нарахованої позивачем з врахуванням принципу збалансованості інтересів сторін та виходячи із загальних засад встановлених у ст. 3 ЦК України, оскільки у 2022 році після повномасштабного вторгнення росії, скориставшись Державною програмою релокації підприємств, товариство здійснило повну релокацію своїх потужностей до міста Луцьк Волинської області. Разом з тим, підприємство намагається відновити виробництво продукції покращуючи якісний контроль та проходячи сертифікацію у спеціалізованих організаціях та ретельний внутрішній контроль. Звертає увагу суду на те, що штраф в сумі 924 000 грн. є непропорційним наслідком правопорушення, не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Надаючи правову оцінку цивільним правам та обов`язкам сторін за даним предметом спору суд виходив із такого.
Відповідно до ч.1, ст.5 ГПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані у цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, спосіб захисту цивільного права чи інтересу має бути ефективним, тобто призводити у конкретному спорі до того результату, на який спрямована мета позивача, - до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Застосування способу захисту має бути об`єктивно виправданим і обґрунтованим, тобто залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання, оспорення та спричинених відповідними діяннями наслідків (див. mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19 (пункт 5.6), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18 (пункт 55), від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17 (пункт 86) та інших).
Відповідно до положень статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Так, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України). 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. 
Відповідно до частини 1 статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.
Товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі продажу (частина 1 статті 675 Цивільного кодексу України). 
Згідно із статтею 673 Цивільного кодексу України якість товару має відповідати договору. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.
У свою чергу, згідно з частиною 1 статті 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.
Відповідно до статті 679 Цивільного кодексу України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту. Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили. 
За приписами частини 1 статті 688 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. 
З положень пункту 1 частини 1 статті 678 Цивільного кодексу України, яким передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором, зокрема. пропорційного зменшення ціни.
Згідно з абзацом 6 пункту 9 Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо технічного призначення та товарів народного споживання за якістю», затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7, прихованими недоліками визнаються такі недоліки, що не могли бути виявлені при звичайній для даного виду продукції перевірці і виявлені лише в процесі обробки, підготовки до монтажу, в процесі монтажу, випробування, використання і зберігання продукції. 
Абзацом 3 пункту 9 цієї ж Інструкції передбачено, що Акт про приховані недоліки, виявлені в продукції з гарантійними термінами служби і зберігання, повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків, але в межах встановленого гарантійного терміну. 
Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
При цьому, як вбачається з обставин справи, в укладеному Договорі сторони передбачили, що у разі невиконання чи неналежного виконання зобов`язань за цим Договором винна Сторона несе відповідальність згідно з цим Договором і законодавством України (пункт 9.1 Договору). 
Так, зокрема, за поставку Товару неналежної якості, комплектності та асортименту Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 20% від вартості поставленого неякісного, некомплектного Товару та/або Товару неналежного асортименту, при цьому власними силами і засобами замінює неякісний, некомплектний Товар та/або Товар неналежного асортименту (абзац 1 підпункту 9.3.2 Договору). 
Пунктами 2.13, 2.14, 9.8 договору на постачальника покладається обов`язок відшкодувати покупцю вартість дослідження (експертизи) прального порошку в акредитованих лабораторіях у разі його невідповідності якісним характеристикам визначеним нормативно-технічною документацією на товар. 
Зі змісту наведених норм вбачається, що вимоги щодо якості товару визначаються сторонами в договорі або встановлюються законом. У разі відсутності таких вимог у договорі чи законі на продавця покладається обов`язок передати товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. 
Дана правова позиція узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.03.2023 у справі № 904/8414/21. 
Предметом договору купівлі-продажу (поставки) може бути річ тільки належної якості, що обумовлена договором. 
Згідно з підпунктом 8.3.2 договору постачальник зобов`язався забезпечити поставку товару, якість, кількість, комплектність та асортимент якого відповідає умовам цього договору. 
З матеріалів справи слідує, що позивачем здійсненні лабораторні випробування в акредитованих лабораторіях за результатами яких показники мийної здатності та хімічної вибілювальної здатності товару виявилися меншими за ті, що передбачені специфікацією № 1 до договору встановлено, а саме:
- мийна здатність та хімічна вибілювальна здатність товару, що був поставлений до виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо станції Одеса Головна» за видатковою накладною від 01.04.2025 № 653 становили відповідно 86,9 % та 83,4 % з необхідних 98 %, що стало підставою для складання акта про приховані недоліки продукції від 02.07.2025 № 1. 
- мийна здатність та хімічна вибілювальна здатність товару, що був поставлений у виробничого підрозділу «Пасажирське вагонне депо Чернівці» за видатковою накладною від 19.03.2025 № 572, становили відповідно 50,9 ± 3,0 % та 62,0 ± 1,0% з необхідних 98 %, що стало підставою для складання Акта про приховані недоліки продукції від 18.06.2025 № 1.
- мийна здатність та хімічна вибілювальна здатність Товару, що був поставлений у виробничого підрозділ «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1» за видатковою накладною від 25.03.2025 № 621, становили відповідно 81,0 % та 98,0 % з необхідних 98 %, що стало підставою для складання Акта про приховані недоліки продукції від 25.06.2025 № 59. 
- мийна здатність та хімічна вибілювальна здатність Товару, що був поставлений у виробничого підрозділ «Пасажирське вагонне депо Львів» за видатковою накладною від 12.03.2025 № 514, становили відповідно 54,4 ± 3,0 % та 68,0 ± 1,0 % з необхідних 98 %, що стало підставою для складання Акта про приховані недоліки продукції від 17.06.2025. 
- мийна здатність та хімічна вибілювальна здатність Товару, що був поставлений у виробничого підрозділ «Дніпровське пасажирське вагонне депо» за видатковою накладною від 27.03.2025 № 629, становили відповідно 86,7 % та 81,8 % з необхідних 98 %, що стало підставою для складання Акта про приховані недоліки продукції від 24.06.2025 № 159. 
- мийна здатність та хімічна вибілювальна здатність Товару, що був поставлений у виробничого підрозділ «Пасажирське вагонне депо станції Миколаїв» за видатковою накладною від 24.03.2025 № 606, становили відповідно 92,7 % та 85,4 % з необхідних 98 %, що стало підставою для складання Акта про приховані недоліки продукції від 03.07.2025 № 49.
- мийна здатність та хімічна вибілювальна здатність Товару, що був поставлений у виробничого підрозділ «Пасажирське вагонне депо Ковель» за видатковою накладною від 13.03.2025 № 513, становили відповідно 51,7 ± 3,0 % та 58,0 ± 1,0 % з необхідних 98 %, що стало підставою для складання Акта про приховані недоліки продукції від 19.06.2025 № 1. 
На підтвердження неякісного поставлено товару позивач замовив судово-товарознавчу експертизу прального порошку. (а.с. 143-170)
Висновком судового експерта від 28.10.2025 № 41/51-10/ встановлено, що якість прального порошку, поставленого позивачу за видатковими накладними від 01.04.2025 № 653, від 19.03.2025 № 572, від 25.03.2025 № 621, від 12.03.2025 № 514, від 27.03.2025 № 629, від 24.03.2025 № 606, від 13.03.2025 № 513 не відповідає вимогам специфікації № 1 до договору. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно зі статтею 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. 
Дослідивши наявний у матеріалах справи висновок експертизи, суд дійшов висновку про те, що відповідний висновок не викликає сумнівів у його правильності, не містить розбіжностей і відповідає вимогам чинного законодавства, в тому числі, стосовно критеріїв повноти, ясності, обґрунтованості. Окрім того, стороною відповідача, в межах розгляду справи, не заявлялося клопотання про проведення іншої судової експертизи.
Щодо стягнення штрафу у розмірі 20 % від вартості поставленого товару неналежної якості судом встановлено наступне:
Згідно приписів ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Абзацом 1 підпункту 9.3.2 договору передбачено, що за поставку товару неналежної якості постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості поставленого товару неякісного некомплектного товару або товару неналежного асортименту при цьому власними силами і засобами замінює неякісний, некомплектний товар або товар неналежного асортименту.
Судом досліджено та встановлено, що загальний розмір штрафу за поставку товару неналежної якості за договором про закупівлю матеріально-технічних ресурсів про закупівлю матеріально технічних ресурсів від 27.02.2025 № ПК/МТЗ/25172/Ю у розмірі 924 000,00 грн. підтверджений матеріалами справи, відповідачем не спростований та підлягає до стягнення.
Щодо стягнення витрат на проведення лабораторних випробувань, судом встановлено, наступне: 
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом.
Пунктом 2.13 договору передбачено право покупця в межах гарантійного строку зберігання товару самостійно відбирати проби (зразки) товару, для проведення в акредитованих лабораторіях дослідження (експертизи) на відповідність якісним характеристикам визначеним нормативно-технічною документацією на товар.
Відповідно до пункту 2.14 договору передбачено, що організація експертизи товару за якістю здійснюється за рахунок покупця. У разі виявлення товару неналежної якості постачальник відшкодовує покупцю вартість експертизи. 
Згідно пункт 9.8 договору сторонами визначено, що сторона, винна у порушенні умов цього договору відшкодовує іншій стороні пов`язані із цим реальні документально підтверджені збитки та витрати у повному обсязі.
Матеріалами справи підтверджується, що позивачем (покупцем) за свій рахунок було проведено лабораторні випробування, які засвідчили неналежну якість товару у сумі: 
3 144,96 грн. – за послуги з проведення лабораторних випробувань прального порошку, надані Тернопільською філією ДП «Івано-Франківськстандартметрологія», що підтверджується рахунком на оплату від 21.05.2025 № 6935, Актом здачі приймання робіт (надання послуг) від 30.05.2025 № 8185, квитанцією до платіжної інструкції від 28.05.2025 № 3; 
4 252,09 грн. – за послуги з проведення лабораторних випробувань прального порошку, надані ДП «Укрметртестстандарт», що підтверджується рахунком від 20.05.2025 № 17?020224/25, Актом здачі- приймання робіт від 04.06.2025 № 17 02024/25, квитанцією до платіжної інструкції від 28.05.2025 № 18; 
3 144,96 грн. – за послуги з проведення лабораторних випробувань прального порошку, надані Тернопільською філією ДП «Івано-Франківськстандартметрологія», що підтверджується рахунком на оплату від 22.05.2025 № 7085, Актом здачі приймання робіт (надання послуг) від 30.05.2025 № 8187, платіжним дорученням від 27.05.2025 № 294945; 
3 144,96 грн. – за послуги з проведення лабораторних випробувань прального порошку, надані Тернопільською філією ДП «Івано-Франківськстандартметрологія», що підтверджується рахунком на оплату від 21.05.2025 № 6993, Актом здачі приймання робіт (надання послуг) від 30.05.2025 № 8186, квитанцією до платіжної інструкції від 29.05.2025 № 49; 
2 100,00 грн. – за послуги з проведення лабораторних випробувань прального порошку, надані ТОВ «Орган з сертифікації продукції «Сертифікаційний інформаційний центр», що підтверджується рахунком на оплату від 20.05.2025 № 254, Актом надання послуг від 03.06.2025 № 270, квитанцією до платіжної інструкції від 28.05.2025 № 28. 
2 100,00 грн. – за послуги з проведення лабораторних випробувань прального порошку, надані ТОВ «Орган з сертифікації продукції «Сертифікаційний інформаційний центр», що підтверджується рахунком на оплату від 22.05.2025 № 260, Актом надання послуг від 03.06.2025 № 271, платіжною інструкцією від 28.05.2025 № 2.152566473.1.
2 100,00 грн. – за послуги з проведення лабораторних випробувань прального порошку, надані ТОВ «Орган з сертифікації продукції «Сертифікаційний інформаційний центр», що підтверджується рахунком на оплату від 21.05.2025 № 257, Актом надання послуг від 30.05.2025 № 269, квитанцією про оплату від 28.05.2025. 
Отже, встановлені судом фактичні обставини справи, витрати на проведення лабораторних випробувань за договором про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 27.02.2025 № ПК/МТЗ/25172/Ю у розмірі 19 986,97 грн. є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем, а тому підлягає до задоволення.
Щодо стягнення переплати за неякісний товар (різниці між договірною та уціненою вартістю Товару, судом встановлено наступне 
Пунктом 1 частини 1 статті 678 Цивільного кодексу України передбачено право покупця, якому переданий товар неналежної якості, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця пропорційного зменшення його ціни. 
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 28.10.2025 № 41/51-10/25, проведеної за замовленням позивача, якість прального порошку, що був поставлений у виробничі підрозділи Пасажирське вагонне депо Чернівці, Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1, Пасажирське вагонне депо Львів та Пасажирське вагонне депо Ковель є нижчою за вимоги до такої продукції, встановлені Сертифікатом якості виробника № 030325/5, ТУ У24.5-37252922-003-2011 та ДСТУ 2972:2010.
Згідно з пунктом 9 Висновку експерта від 28.10.2025 № 41/5110/25 вартість порошку правильного безфосфатного для автоматичного прання «White TM Tino High-Power Professional», поставленого за видатковою накладною № 572 від 19.03.2025 (отримувач – виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Чернівці»), з урахуванням втрати його якості, виявленої за результатами лабораторних випробувань, через невідповідність заявленим вимогам щодо якості, зазначеним у тендерній документації на закупівлю, договорі, сертифікату якості виробника, ТУ У24.5-37252922-003-2011 та ДСТУ 2972:2010, становить 16,47 грн/кг без ПДВ або 19,77 грн/кг з ПДВ. 
Відтак, уцінена вартість партії товару, поставленого за видатковою накладною № 572 від 19.03.2025, складає 395 400,00 грн з ПДВ (20 000 х 19,77), переплата за неякісний Товар (різниця між договірною та уціненою вартістю Товару) становить 264 600,00 грн з ПДВ (660 000,00 - 395 400,00).
Згідно з пунктом 10 Висновку експерта від 28.10.2025 № 41/51?10/25 вартість порошку правильного безфосфатного для автоматичного прання «White TM Tino High-Power Professional», поставленого за видатковою накладною № 621 від 25.03.2025 (отримувач – виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Запоріжжя-1»), з урахуванням втрати його якості, виявленої за результатами лабораторних випробувань, через невідповідність заявленим вимогам щодо якості, зазначеним у тендерній документації на закупівлю, договорі, сертифікаті якості виробника, ТУ У24.5-37252922-003-2011 та ДСТУ 2972:2010, становить 26,21 грн/кг без ПДВ або 31,45 грн/кг з ПДВ. 
Відтак, уцінена вартість партії Товару, поставленого за видатковою накладною № 621 від 25.03.2025, складає 629 000,00 грн з ПДВ (20 000 х 31,45), переплата за неякісний Товар (різниця між договірною та уціненою вартістю Товару) становить 31 000,00 грн з ПДВ (660 000,00 - 629 000,00).
Згідно з пунктом 11 Висновку експерта від 28.10.2025 № 41/51?10/25 вартість порошку правильного безфосфатного для автоматичного прання «White TM Tino High-Power Professional», поставленого за видатковою накладною № 514 від 12.03.2025 (отримувач – виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Львів»), з урахуванням втрати його якості, виявленої за результатами лабораторних випробувань, через невідповідність заявленим вимогам щодо якості, зазначеним у тендерній документації на закупівлю, договорі, сертифікаті якості виробника, ТУ У24.5-37252922-003-2011 та ДСТУ 2972:2010, становить 17,6 грн/кг без ПДВ або 21,12 грн/кг з ПДВ. 
Відтак, уцінена вартість партії товару, поставленого за видатковою накладною № 514 від 12.03.2025, складає 422 400,00 грн. з ПДВ (20 000 х 21,12), переплата за неякісний товар (різниця між договірною та уціненою вартістю Товару) становить 237 600,00 грн з ПДВ (660 000,00 - 422 400,00).
Згідно з пунктом 14 Висновку експерта від 28.10.2025 № 41/5110/25 вартість порошку правильного безфосфатного для автоматичного прання «White TM Tino High-Power Professional», поставленого за видатковою накладною № 513 від 13.03.2025 (отримувач – виробничий підрозділ «Пасажирське вагонне депо Ковель»), з урахуванням втрати його якості, виявленої за результатами лабораторних випробувань, через невідповідність заявленим вимогам щодо якості, зазначеним у тендерній документації на закупівлю, договорі, сертифікаті якості виробника, ТУ У24.5-37252922-003-2011 та ДСТУ 2972:2010, становить 16,72 грн/кг без ПДВ або 20,06 грн/кг з ПДВ.
Відтак, уцінена вартість партії товару, поставленого за видатковою накладною № 513 від 13.03.2025, складає 401 200,00 грн з ПДВ (20 000 х 20,06), переплата за неякісний товар (різниця між договірною та уціненою вартістю товару) становить 258 800,00 грн з ПДВ (660 000,00 - 401 200,00).
Отже, встановлені судом фактичні обставини справи, переплата за неякісний товар (різниці між договірною та уціненою вартістю товару) за договором складає у сумі 792 000,00 грн. є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем, а тому підлягає до задоволення.
Разом з тим,, через систему електронний суд, представник відповідача подав клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій.
Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2019 зі справи N 904/4685/18).
Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір пені та штрафу як відповідальності за час прострочення зобов`язання.
Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.
Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Також, при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки та штрафу, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.
Процесуальна норма щодо зменшення розміру пені може застосовуватись виключно у взаємозв`язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв`язку з порушенням зобов`язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.
Водночас, виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, може зменшити розмір неустойки (пені) до її розумного розміру (аналогічні висновки висвітлені і у постанові Верховного Суду від 30 березня 2021 року в справі №902/538/18).
Нормами законодавства України не визначено розмір, на який суд може зменшити неустойку, а тому при вирішенні цього питання суди мають забезпечувати дотримання балансу інтересів сторін у справі з урахуванням правового призначення неустойки.
Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним із принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Неустойка спрямована на забезпечення компенсації майнових втрат постраждалої сторони. Для того, щоб неустойка не набула ознак каральної санкції, діє правило частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України про те, що суд вправі зменшити розмір неустойки, якщо він є завеликим порівняно зі збитками, які розумно можна було би передбачити.
Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.
При цьому, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів статті 86 ГПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Отже, цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. 
Суд вказує, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.
Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від) таких дій.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі N 910/15484/17.
Разом з тим, у постанові Верховного суду від 13.03.2024 у справі № 686/16312/22 вказано, що статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
Однак, відповідачем не доведено, що збройна агресія РФ, періодичні обстріли то оголошення повітряної тривоги, безпосередньо вплинули на можливість якісного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.
Крім того відповідачем не надано жодних доказів, зокрема, на підтвердження обставин для зменшення штрафних санкцій.
Отже, дослідивши доводи сторін та матеріали справи, суд враховує, що відповідач в порушення умов договору про закупівлю матеріально-технічних ресурсів від 27.02.2025 за №ПК/МТЗ/25172/Ю поставив товар неналежної якості, що підтверджується матеріалами справи. Дане порушення умов договору зі сторони відповідача суд вважає значним, оскільки загальна сума поставки товару відповідно до умов даного договору та специфікації №1 становить у розмірі 6 600 000 грн., а відтак суд вбачає порушення інтересів позивача у даному випадку.
З урахуванням вказаного, враховуючи збалансованість інтересів сторін, баланс інтересів сторін, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафу, у зв`язку з чим клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій не підлягає задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обгрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях. з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України. № 63566/00, § 23. ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).
Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ст. 77 ГПК України).
Інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору – задоволення позовних вимог з наведених вище підстав, впливу не мають.
Статтями 78, 79 ГПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність у справі підстав про задоволення позову в повному об`ємі.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
Також, при вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Згідно з пунктом 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року №3-рп/2003 у справі №1-12/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким, лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову.
Згідно п.1 ч.4 ст.129 ГПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.101 ГПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Частина перша статті 1 Закону України "Про судову експертизу" визначає, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб (частина перша статті 71 цього Закону).
Пункт 1.8 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року №53/5, передбачає, що підставою для проведення експертизи відповідно до чинного законодавства є процесуальний документ про призначення експертизи, складений уповноваженою на те особою (органом), або договір з експертом чи експертною установою, укладений за письмовим зверненням особи у випадках, передбачених законом, в якому обов`язково зазначаються її реквізити, номер справи або кримінального провадження або посилання на статтю закону, якою передбачено надання висновку експерта, перелік питань, що підлягають вирішенню, а також об`єкти, що підлягають дослідженню.
Системний аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє констатувати таке:
(1) витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи, належать до судових витрат;
(2) висновок експерта може бути підготовлений, як на підставі ухвали суду про призначення експертизи, так і на замовлення учасника справи;
(3) у разі подання учасником справи до суду висновку експерта, складеного на його замовлення, у такому висновку має бути зазначено, що його підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. При цьому інша сторона може подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, і в разі, якщо суд визнає наявність таких підстав, зазначений висновок не приймається судом до розгляду;
(4) при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує не те, коли замовлено експертизу та отримано висновок експерта - до чи після звернення позивача до суду із позовом, а те, чи пов`язані безпосередньо ці витрати з розглядом справи.
ЄСПЛ неодноразово вказував, що початок "вирішення спору" щодо своїх "прав та обов`язків цивільного характеру" пов`язується з поданням цивільного позову (рішення від 21 червня 2007 року у справі "Редька проти України" (Redka v. Ukraine), заява N 17788/02, від 10 грудня 2009 року у справі "Васильчук проти України" (Vasilchuk v. Ukraine), заява N 31387/05).
Період, коли тривало провадження щодо процесуальних питань, має розглядатись як частина розгляду справи по суті та, відповідно, як частина вирішення спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру (рішення ЄСПЛ від 01 березня 2018 року у справі "Літвінюк проти України" (Litvinyk v. Ukraine), заява N 55109/08).
Відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ.
Аналогічний висновок наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2023 року по справі №712/4126/22.
У зв`язку з розглядом даної справи позивач оплатив судово-товарознавчу експертизу від 28.10.2025 за №41/51-10/25 у розмірі 60 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 11.09.2025 року №612277 та актом надання виконаних робіт від 28.10.2025 .
Суд врахував зазначений висновок експертизи, як доказ під час розгляду справи та ухвалення судового рішення.
Відтак витрати в розмірі 60 000грн., здійснені позивачем за проведення товарознавчої експертизи, є обґрунтованими, безпосередньо пов`язані із розглядом справи та підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

в и р і ш и в:
1.Позов задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнілайф.ПВ» (43018, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Магістральна, 12, код ЄДРПОУ: 37252922) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, 5, код ЄДРПОУ: 40075815) 1 735 986,97 грн. заборгованості в т.ч., 924 000,00 грн. - штрафу у розмірі 20% від вартості поставленого товару неналежної якості, 19 986,97 грн. - витрат на проведення лабораторних випробувань товару, 792 000,00 грн. - переплати за неякісний товар, 20 831,84 грн. - витрат по сплаті судового збору та 60 000 грн. витрат по сплаті експертизи. 

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.
Повний текст рішення складено
30.03.2026
Суддя В. М. Дем`як