ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/8434/25	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/8434/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

18.06.2025 адвокат Косточка Сергій Олегович, здійснюючи на підставі ордеру серії ВІ №1043780 від 18.06.2025 представництво інтересів ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Державної установи "Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України" (надалі - ДУ "ГМКЦ МВС"), в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у прийнятті постанови про причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 , викладене у довідці медичної (військово-лікарської) комісії (надалі - М(ВЛ)К) Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішній справ України по Полтавській області" №87 від 01.03.2024, із зазначенням причинного зв`язку у формулюванні – "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" замість – "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби", зобов`язавши ДУ "ГМКЦ МВС" прийняти постанову стосовно ОСОБА_1 та зазначити формулювання причинного зв`язку - "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини".
Мотивуючи цей позов, заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку відповідача, яким було порушено порядок проведення перегляду постанови М(ВЛ)К про причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 . Зазначає, що на момент призову на військову службу позивач не мав жодного захворювання. Водночас обставини того, що захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, підтверджуються довідкою від 15.01.2024 №2748 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, випискою з медичної карти стаціонарного хворого №7055, відповідно до якої позивач 20.11.2023 був госпіталізований до КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" з основним захворюванням: стійкий помірно виражений післятравматичний стресовий розлад, поведінковий варіант, депресивно-фобічний синдром з суїцідальною налаштованістю, стійкою інсомнією, стан медикаментозної субкомпенсації. Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого №784 позивач госпіталізований до КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради". Заключний діагноз: F43.1 Стійкий помірно виражений післятравматичний стресовий розлад, поведінковий варіант, депресивно-фобічний синдром з суїцідальною налаштованістю, панічними атаками, стійкою інсомнією, стан медикаментозної субкомпенсації.
На думку представника позивача, ці докази свідчать про те, що захворювання позивача виникли безпосередньо внаслідок участі у бойових діях під час виконання обов`язку із захисту Батьківщини.
Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі із призначенням її розгляду за правилами загального позовного провадження.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 43-51). Зазначив, що відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, затвердженого наказом МВС України від 03.04.2017 №285, медичний огляд включає в себе оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до служби. У довідці №87 від 01.03.2024 МВЛК про визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 були зазначені ті хвороби, стани, фізичні вади та причинний зв`язок, що були встановлені на момент огляду позивача МВЛК. За результатами проходження МВЛК позивача визнано обмежено придатним до військової служби. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення (за винятком підрозділів забезпечення) на підставі статей 176, 52г, 53г, 648, 23г, 61г, 45г, графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 №402. У відповідності до підпунктів 2, 5 пункту 14 Розділу ІІ Положення №285 до функцій ЦМ(ВЛ)К належить розгляд звернень, заяв і скарг з питань лікарської і військово-лікарської експертиз, аналіз та узагальнення результатів розгляду, надання роз`яснень, вказівок, рекомендацій з питань лікарської та військово-лікарської експертиз підзвітнім М(ВЛ)К. У відповідності до абзацу третього, пункту 11 розділу Х Наказу №285 МВС України від 03.04.2017 "Про затвердження Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС", яким визначається організація діяльності, процедура проведення експертизи медичними (військово-лікарськими) комісіями системи МВС, у разі якщо за результатами розгляду звернення особи немає підстав для задоволення прохання, постанова комісії не оформлюється, особі, яка звертається, натомість надається письмове роз`яснення. Аналогічна позиція зазначена в пункті 3.4. глави 3 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 №402 в редакції зі змінами, внесеними наказами Міноборони від 27.04.2024 №262 та від 14.10.2024 №686. 
Тож ЦМ(ВЛ)К у межах своєї компетенції надано оцінку експертному рішенню М(ВЛ)К, прийнято рішення за скаргою та направлено позивачу відповідь на його скаргу. Таким чином рішення про визначення ступеня придатності до військової служби ОСОБА_1 , що оформлене довідкою №87 від 01.03.2024 МВЛК, прийняте у відповідності до встановлених діагнозів станом на момент проходження медичного огляду, відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 №402. 
Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався.
Розгляд справи судом здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України. 01.03.2024 позивач пройшов медичний огляд М(ВЛ)К, постановою якої, оформленою довідкою №87 від 01.03.2024 (а.с. 72) сформульовано висновок "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби". На підставі статті 17б, 52г, 53г, 64в, 23г, 61г, 45г, графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" затвердженого наказом МО України від 14.08.2008 №402, ОСОБА_1 визнано таким, що обмежено придатний до військової служби. Непридатний до служби у підрозділах спеціального призначення (за винятком підрозділів забезпечення). 
Вважаючи цю постанову такою, що прийнята з порушенням Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС від 03.04.2017 №285 в частині встановлення причинного зв`язку, позивач 21.03.2025 подав скаргу разом з відповідними медичними документами до Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, в якій просив переглянути її та прийняти нову постанову про причинний зв`язок захворювання, викладеного у довідці №87 від 01.03.2024, зі зміною причинного зв`язку на "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" замість - "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" (а.с. 69-71).
Скарга ОСОБА_1 була переадресована за належністю до ДУ "ГМКЦ МВС", яка зі свого боку листом від 30.04.2025 №33/4-М-340 повідомила позивача про згоду фахівців ЦПД та ППВ з рішенням М(ВЛ)К від 01.03.2024 на момент його винесення. Проінформувала, що М(ВЛ)К приймають свої рішення на час проведення медичного огляду, погіршення стану здоров`я особи після звільнення її зі служби не є підставою для перегляду раніше прийнятого рішення. У разі отримання особою під час проходження військової служби травм (поранень) до М(ВЛ)К надаються документи про обставини їх отримання, які в наявній медично-експертній документації відсутні. Таким чином підстав для задоволення прохання ОСОБА_1 на теперішній час немає (а.с. 61-62).
Позивач вважає такі дії протиправними. Обґрунтовує свою позицію тим, що на момент призову на військову службу він не мав жодного захворювання. На підтвердження ж обставин того, що захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, позивач надав виписки з медичної картки, довідку від 15.01.2024 №2748 про безпосередню участь особи в період з 21.10.2023 по 11.11.2023 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, які на його думку свідчать про те, що захворювання виникли безпосередньо внаслідок участі у бойових діях під час виконання обов`язку із захисту Батьківщини.
З цих підстав позивач через представника звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та доводам сторін, суд враховує наступні особливості нормативно-правового регулювання.
Статтею 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно зі статтею 70 Закону України від 19.11.1992 №2801-XII "Основи законодавства України про охорону здоров`я", військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, за потреби - інших органів або військових формувань сектору безпеки і оборони, визначених частиною другою статті 12 Закону України "Про національну безпеку України".
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідно до ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частиною четвертою статті 2 цього ж Закону передбачено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статей 50, 61, 65, 77 Закону України "Про Національну поліцію", частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", статті 21 Закону України "Про Національну гвардію України", статті 70 "Основи законодавства України про охорону здоров`я" та з метою нормативно-правового врегулювання організації медичного обстеження кандидатів на службу в поліцію, поліцейських, кандидатів на військову службу за контрактом, резервістів та військовослужбовців Національної гвардії України, наказом Міністерства внутрішніх справ України 03.04.2017 №285, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.04.2017 за №559/30427, було затверджено Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (надалі - Положення №285).
Це Положення визначає порядок проведення лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз медичними (військово-лікарськими) комісіями (далі - М(ВЛ)К), утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України (далі - ЗОЗ МВС), та закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії України (далі - ЗОЗ НГУ).
Пунктом 4 розділу 1 Положення №285 визначено, що М(ВЛ)К у своїй роботі керуються законодавством, цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань охорони здоров`я.
Відповідно до пунктів 1 - 3 розділу ІІ Положення №285, лікарська та військово-лікарська експертизи проводяться штатними та позаштатними М(ВЛ)К. 
Штатними М(ВЛ)К є Центральна медична (військово-лікарська) комісія (далі - ЦМ(ВЛ)К) Державної установи "Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України" (далі - ДУ ГМКЦ), М(ВЛ)К державних установ "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України" по областях, місту Києву та Київській області (далі - ДУ ТМО).
ЦМ(ВЛ)К - штатна М(ВЛ)К, на яку покладається організація лікарської, військово-лікарської та лікарсько-льотної експертиз у ЗОЗ МВС. ЦМ(ВЛ)К здійснює координацію діяльності М(ВЛ)К ДУ ТМО та позаштатних М(ВЛ)К з питань проведення лікарської та військово-лікарської експертиз.
Згідно з пунктом 14 розділу ІІ Положення №285, до функцій штатних М(ВЛ)К належать: 1) організація та проведення лікарської і військово-лікарської експертиз; 2) розгляд звернень, заяв і скарг з питань лікарської і військово-лікарської експертиз, аналіз та узагальнення результатів розгляду; 3) контроль за проведенням лікарської і військово-лікарської експертиз у підзвітних позаштатних М(ВЛ)К, затвердження (незатвердження) чи скасування їхніх рішень, надання їм (за потреби) методичної і практичної допомоги; 4) перевірка і узагальнення результатів роботи підзвітних М(ВЛ)К; 5) надання роз`яснень, вказівок, рекомендацій з питань лікарської та військово-лікарської експертиз підзвітним М(ВЛ)К; 6) організація навчання лікарів ЗОЗ МВС з питань проведення лікарської і військово-лікарської експертиз; 7) організація роботи ЛЛК у ЗОЗ МВС (за потреби); 8) подання до ЦМ(ВЛ)К річних звітів.
Відповідно до пункту 16 розділу ІІ Положення №285 ЦМ(ВЛ)К, здійснює, крім функцій, зазначених у підпунктах 1 - 7 пункту 14, пункту 15 цього розділу, такі функції: 1) спільно із структурним підрозділом апарату МВС з охорони здоров`я та лікарями ЗОЗ МВС розробляє проєкти нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів з питань проведення лікарської та військово-лікарської експертиз; 2) організовує та проводить наради і збори з питань лікарської та військово-лікарської експертиз; 3) на постійній основі контролює якість проведення лікарської, військово-лікарської, лікарсько-льотної експертиз та організацію роботи підпорядкованих М(ВЛ)К.
Пунктом 1 розділу VIII Положення №285 визначено, що за результатами лікарської (військово-лікарської) експертизи М(ВЛ)К приймають рішення (постанови) М(ВЛ)К, які включають відомості про діагноз, придатність (непридатність) до служби в поліції або військової служби та причинний зв`язок захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв).
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.03.2025 №270 "Деякі питання проведення військово-лікарської експертизи" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування воєнного стану на території України медичний огляд військовослужбовців Державної прикордонної служби, Національної гвардії з метою визначення ступеня їх придатності до військової служби за станом здоров`я, оформлення відпустки для лікування у зв`язку з хворобою або відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) проводиться військово-лікарськими, медичними (військово-лікарськими) комісіями, утвореними в закладах охорони здоров`я, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ, Державної прикордонної служби, закладах охорони здоров`я, що входять до складу Національної гвардії, та військово-лікарськими комісіями, які створені при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, а також при закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, у порядку, визначеному Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони від 14 серпня 2008 р. № 402.
З матеріалів справи суд встановив, що 01.03.2024 позивач пройшов медичний огляд М(ВЛ)К ДУ "ТМО МВС України по Полтавській області", за наслідками якого йому видано довідку №87, в якій зафіксовано рішення М(ВЛ)К про причинний зв`язок захворювання: "Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби".
Не погоджуючись із встановленим причинним зв`язком захворювання, позивач звернувся із скаргою, яка була розглянута ДУ "ГМКЦ МВС".
Листом від 30.04.2025 №33/4-М-340 ДУ "ГМКЦ МВС" повідомила позивача про те, що погіршення стану здоров`я особи після звільнення її зі служби не є підставою для перегляду раніше прийнятого рішення. У разі отримання особою під час проходження військової служби травм (поранень) до М(ВЛ)К надаються документи про обставини їх отримання, які в наявній медично-експертній документації відсутні. Таким чином підстав для задоволення прохання ОСОБА_1 на теперішній час немає (а.с. 19).
У зв`язку з цим суд одразу ж звертає увагу на пункт 11 розділу Х Положення №285, за умовою якого у разі якщо за результатами розгляду звернення особи немає підстав для задоволення її прохання, Постанова М(ВЛ)К не оформлюється. Особі, яка звертається, надається письмове роз`яснення.
Отже в даному випадку надання письмового роз`яснення листом від 30.04.2025 №33/4-М-340 цілком відповідає нормам Положення №285.
Цим же листом заявника повідомлено про те, що підстав для перегляду рішення М(ВЛ)К на теперішній час немає та враховуючи надану додаткову медичну документацію, складену після проходження ОСОБА_1 огляду М(ВЛ)К, він може надати документи про обставини отримання травм (поранень) під час проходження військової служби.
Отже, з боку ДУ "ГМКЦ МВС" розгляд заяви ОСОБА_1 здійснено у точній відповідності до вимог чинного законодавства.
Мотивуючи обставини протиправності дій відповідача, представник позивача стверджує, що відповідачем не було враховано обставин того, що захворювання позивача виникли безпосередньо внаслідок участі у бойових діях під час виконання обов`язку із захисту Батьківщини.
У зв`язку з цим суд зазначає, що при розгляді по суті спору в адміністративних справах, у яких оспорюються рішення лікарських комісій, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за допустимі межі судового дослідження. Натомість суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури його прийняття.
Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16 зазначив, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Верховний Суд у постанові від 10.02.2022 у справі №160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері, а тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
В даному випадку питання, оцінку яким просить надати позивач, відносяться саме до тих, які потребують спеціальних медичних знань, що виходить за межі компетенції адміністративного суду.
З урахуванням меж судового перегляду, окреслених вище, а також враховуючи відсутність порушень процедури розгляду скарги позивача про перегляд рішення М(ВЛ)К, суд визнає заявлений позов необґрунтованим, у зв`язку з чим залишає його без задоволення у повному обсязі.
За відсутності підстав для задоволення позову, відсутні й підстави для розподілу судових витрат, позивач звільнений від сплати судового збору як особа зі статусом учасника бойових дій.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 у справі №440/8434/25 - залишити без задоволення.
Позивач:  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідач: Державна установа "Головний медичний клінічний центр Міністерства внутрішніх справ України" (код ЄДРПОУ 08735882; вул. Бердичівська, 1, м. Київ, 04116).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання. 

Суддя	 	Є.Б. Супрун