Єдиний унікальний номер 599/71/26
Номер провадження 3/599/32/2026

ПОСТАНОВА
Іменем України
"11" лютого 2026 р. суддя Зборівського районного суду Тернопільської області Чорна В.Г., розглянувши в м. Зборові матеріали, які надійшли із Департаменту Патрульної поліції Управління Патрульної Поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , 13 січня 2026 року о 12 год 07 хв М09 35км, керував транспортним засобом FORD EXPLORER д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права на керування таким транспортом та будучи притягнутим до адміністративної відповідальності за .2 ст.126 КУпАП, згідно постанови серії ЕНА № 6115845 від 09.11.2025, чим порушив п.2.1а ПДР України
ОСОБА_1  належно повідомлений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, під розписку в протоколі про адміністративне правопорушення та надісланням судових повісток поштою, в суд не з`явився, причину своєї неявки не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, тому справу слід розглянути без його участі.
Частиною 3 статті 268 КУпАП передбачений виключний перелік статей при розгляді справ, за якими присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. Категорія справ за ч.5 ст. 126 КУпАП до вказаного переліку не входить, а тому присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за даними статтями у суді не є обов`язковою.
Дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прихожу до висновку, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5ст.126 КУпАП доведена з наступних підстав.
На підставі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається противоправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вимогами ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному вивченні справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
Процесуальна форма та зміст протоколу відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, правопорушником надані пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП відповідальність настає за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті: керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом; керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами; керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адмінправопорушення доводиться матеріалами справи, які відображають обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 565680 від 13.01.2026 року, тобто належними і допустимими доказами: зокрема, відеозаписами з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6115845 від 09.11.2026 про притягнення  ОСОБА_1 а за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Проаналізувавши докази, що містяться в матеріалах справи, прихожу до висновку, що своїми діями  ОСОБА_1  вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має документів на право керування транспортним засобом відповідної категорії, вчинене повторно протягом року.
Згідно довідки інформаційно – телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України»  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримував.
Враховуючи викладене, вважаю за необхідне застосувати до  ОСОБА_1  адміністративне стягнення в межах, передбачених санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами та без оплатного вилучення транспортного засобу, що є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для застосування додаткового стягнення, передбаченого санкцією закону про адміністративну відповідальність, у виді оплатного вилучення керованого транспортного засобу, суд вважає за доцільне зауважити таке.
В абзаці четвертому пункту 28 Постанови № 14 ВСУ роз`яснив, що оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність частиною шостою статті 121, частинами другою та третьою статті 130 КпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зважаючи на ту обставину, що надані суду матеріали не містять доказів належності  ОСОБА_1  керованого ним автомобіля на праві власності, вважаю, що правові підстави для застосування такого виду стягнення як оплатне вилучення транспортного засобу відсутні.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із  ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.
Керуючись ст. ст. 278, 283 - 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ПОСТАНОВИВ:
визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 Кодексу про адміністративні правопорушення України і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років та без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в сумі 665 грн 60 коп, згідно п.5 ст.4 Закону України “Про судовий збір”.
Реквізити для сплати штрафу: Отримувач коштів: ГУК у Терн.обл./21081300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37977599, банк отримувача - Казначейство України, номер рахунку UA798999980313060149000019001, код класифікації доходів бюджету 21081300. Призначення платежу: адміністративний штрафу сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Реквізити для сплати судового збору: Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м. Київ/22030106 , код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA908999980313111256000026001,код класифікації доходів бюджету 22030106. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.
Відповідно до ст. 308 КУпАП в порядку примусового виконання постанови про накладення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Зборівський районний суд Тернопільської області. 
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання – протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя Зборівського
районного суду Чорна В.Г.