Справа № 372/507/26
Провадження № 3-146/26

П О С Т А Н О В А
іменем України

23 лютого 2026 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Обухівського РУП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм у ТОВ «ВД Транс», РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення
В С Т А Н О В И В:
26.01.2026 року о 13:00 год в м. Українка, вул. Промислова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, незв`язна мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку в відмовився.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснивши, що не керував транспортним засобом, під час руху він перебував в автомобілі на задньому сидінні із дитиною. ТЗ знаходився під керуванням його дружини, яка відсутня на місці зупинки через те, що залишила автомобіль та пішла в приміщення автозаправочної станції. 
Суд, оглянувши відеозапис, долучений до матеріалів справи, приходить до висновку, що показання ОСОБА_1 не відповідають дійсності з огляду на наступне. 
По-перше, на відеозаписі містіться інформація про рух ТЗ Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_2 по автодорозі, який не зупинився на сигнал поліцейського про зупинку та продовжив рух (час запису 13:59).
По-друге, незважаючи, що на одну-півтори хвилини на відеозйомці втрачається інформація про рух цього ТЗ, що пов`язано із діями поліцейського, який, зрозумівши, що ТЗ не зупинився на його сигнал, негайно повертається до службого ТЗ і починає переслідування, суд не довіряє показам ОСОБА_1 . Так, інформація на хвилину-півтори про рух ТЗ втрачається із об`єктивних причин, оскільки нагрудна бодікамера, на яку відбувалася фіксація порушення, не відобразила дорогу, а тільки салон службового ТЗ поліцейського, який переслідував ТЗ.
По-третє, в момент, коли поліцейські підійшли до автомобіля Volkswagen Polo д.н.з. НОМЕР_2 (14:00), ОСОБА_1 перебував на задньому сидінні ТЗ, але будь-які інші особи на місце зупинки відсутні. З його слів, дружина покинула ТЗ і пішла на автозаправочну станцію. Протягом складання протоколу про адміністративне правопорушення дружина не повернулася, незважаючи, що в салоні ТЗ перебувало двоє малолітніх дітей. 
Отже, суд вважає, що пояснення ОСОБА_1 про те, що дружина залишила ТЗ через півхвилини з моменту його зупинки і зникла в невідомому напрямку, так і не повернувшись протягом тривалого часу, настільки непереконливі, що не дають суду будь-яких підстав виснувати про їхню, хоч й незначну, але ймовірність. 
На відеозаписі також зафіксована відмова ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, як на місці, так і в лікарні. Причини відмови не впливають на кваліфікацію діяння, навіть, якщо на місце вони були пов`язані із запереченням факту керування ТЗ. 
Перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважаю, що факт вчинення вказаного правопорушення підтверджується відповідними доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення, відеозаписом та ін.
На підставі сукупності досліджених доказів, враховуючи характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, ступінь його вини, відсутність обтяжуючих обставин, вважаю необхідним призначити стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Таким чином, з урахуванням ЗУ «Про судовий збір» з особи яка визнана винною у вчинені адміністративного правопорушення підлягає стягнення судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 27, 33, 130, 283, 284 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу  у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Штраф стягнути на користь держави (Отримувач коштів УК у Київ.обл./м.Київ/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ:37955989), Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Номер рахунку (IBAN):UA488999980313030149000010001, Код класифікації доходів бюджету:21081300.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на користь держави у розмірі 665,60грн., які перерахувати на наступні реквізити: Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через 15 днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби та з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного відповідній статті КУпАП.
Строк пред`явлення до виконання постанови 3 (три) місяці згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя        Г.В.Висоцька