УХВАЛА
24 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 478/685/25
провадження № 61-5438ск26 

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сафронова Юрія Івановича на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 04 березня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом до Володимирівської сільської ради Баштанського району Миколаївської області (далі - Володимирівська сільська рада), в якому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай), орієнтовним розміром 7,22 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка розташована на землях запасу Володимирівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області.

Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2025 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду 
від 04 березня 2026 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Володимирівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) 
в порядку спадкування за законом відмовлено.

22 квітня 2026 року до Верховного Суду через «Скриню» приймальної громадян Касаційного цивільного суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Сафронова Ю. І. на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 березня 2026 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
У касаційній скарзі представник заявника просить поновити процесуальний строк для подачі касаційної скарги.
Клопотання обґрунтовано тим, що повний текст постанови отримано представником позивача через підсистему «Електронний суд» 14 березня 2026 року. 
На підтвердження клопотання про поновлення строку касаційного оскарження представником заявника надано витяг з підсистеми «Електронний суд» «Картка руху документа», в якій вказано, що датою отримання постанови суду апеляційної інстанції є 14 березня 2026 року.
Таким чином, останній день строку касаційного оскарження - 13 квітня 2026 року. 
Сама касаційна скарга датована 13 квітня 2026 року, однак докази її направлення саме 13 квітня 2026 року - відсутні. 
Касаційна скарга надійшла через скриню приймальної громадян Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду 22 квітня 2026 року о 15:35 у конверті без будь-яких відміток поштового відділення.
Документи, які надходять через скриню приймальної громадян, передаються до відділу реєстрації вхідної кореспонденції Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду в день їх надходження.
З касаційної скарги та конверту, у якому надійшла касаційна скарга, неможливо встановити, коли саме представником заявника - адвокатом Сафроновим Ю. І. була відправлена касаційна скарга.
Представник заявника не зазначив поважних причин пропуску строку касаційного оскарження (з 13 квітня 2026 року по 22 квітня 2026 року), не надав доказів на підтвердження дати відправлення касаційної скарги саме 13 квітня 2026 року. 
Дослідивши вказане клопотання, Верховний Суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги слід відмовити, 
а касаційну скаргу залишити без руху з огляду на те, що відсутні докази поважних причин пропуску строку касаційного скарження та відсутні докази підтвердження дати відправлення касаційної скарги.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини 
і основоположних свобод.
Також, у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 3 жовтня 2017 року 
№ 2147-VIII.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана: юридичною особою 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви 
і скарги від розміру оспорюваної суми; фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення 
в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2025 році та заявляла позовну вимогу майнового характеру (визнання права власності).
Станом на 01 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3 028,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1 211,20 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 15 140,00 грн).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
При цьому суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.
Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на 2025 рік (відсутнє визначення вартості спірної земельної ділянки), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимоги майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (майнова оцінка майна або інші належні докази).
Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовну вимогу майнового характеру (у розмірі 1 % від вартості нерухомого та рухомого майна, помноженого на 200 %).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Сафронова Юрія Івановича про поновлення процесуального строку для подачі касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сафронова Юрія Івановича на рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 26 листопада 2025 року та постанову Миколаївського апеляційного суду 
від 04 березня 2026 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя Г. В. Коломієць