СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченка, 41а, селище Семенівка, Кременчуцький район, Полтавська область, 38200
тел. (05341) 9 17 39,e-mail: inbox@sm.pl.court.gov.ua, web: https://sm.pl.court.gov.ua
ідентифікаційний код 02886143 

Справа №547/753/25
Провадження №2-др/547/4/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткове)
21 квітня 2026 року с-ще Семенівка 
Семенівський районний суд Полтавської області у складі головуючої судді Самойленко Л.М., секретаря судового засідання Вареник К.А., розглянувши заяву представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Ткаченко Анни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про стягнення судових витрат на професійну правничу (правову) допомогу у цивільній справі за позовом представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Ткаченко Анни Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 20.03.2026 у цивільній справі №547/753/25 позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Ткаченко Анни Володимирівни до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 11632,00 грн та судовий збір в розмірі 185,31 грн.
25.03.2026 через систему «Електронний суд» до суду від представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Ткаченко А.В. надійшла заява про стягнення судових витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 764,50 грн, оскільки судом при вирішенні позовних вимог не було вирішено питання про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу.
Вказала, що у поданій до суду позовній заяві про стягнення додаткових витрат, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з поданням позову становить 5000,00 грн, що підтверджено квитанцією про сплату договором про надання правничої допомоги №ТА-14/06/25 від 12.06.2025, детальним описом робіт та наданих послуг, актом наданих послуг та виконаних робіт від 24.03.2026. Так, позивачем було заявлено вимогу про стягнення додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 76085,33 грн. Судом позов задоволено частково у розмірі 11632,00 грн, що становить 15,29 % від ціни позову (11632,00/76085,33)х100=15,29%). Враховуючи, що загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу склав 5000,00 грн, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в розмірі 764,50 грн (5000,00х15,29%).
В даній справі необхідності виклику сторін (представників сторін) у судове засідання не вбачається, тому вони не викликалися .
Розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Вирішуючи клопотання про стягнення судових витрат, суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 в справі № 755/9215/15-ц).
В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача Ткаченко А.В. надано: договір №ТА-14/06/25 про надання правничої допомоги від 12.06.2025 на суму 5000,00 грн, квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» від 16.06.2025 на суму 2500,00 грн та квитанцію АТ КБ «Приват Банк» від 15.07.2025 на суму 2500,00 грн, що разом складає 5000,00 грн, детальний опис робіт та наданих послуг адвокатом Ткаченко А.В. по договору № ТА-14/06/25 від 12.06.2025, акт наданих послуг та виконаних робіт від 23.03.2026 на суму 5000,00 грн (а.с. 123-124, 125, 126).
Витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн. підтверджуються документально. 
Розподіляючи такі витрати, суд виходить з принципу розумності, справедливості та пропорційності.
Тому оцінивши надані позивачем докази на підтвердження розміру понесених ним судових витрат, ураховуючи складність справи, ціну позову, обсяг виконаної адвокатом роботи в контексті критерію реальності адвокатських витрат, керуючись принципами справедливості та верховенства права, зважаючи на часткове задоволення позову ( на 15,29%), суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 764,50 грн є обгрунтованим та підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись вимогами статей 133-141, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Ткаченко Анни Володимирівни задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 764,50 грн (сімсот шістдесят чотири гривні 50 копійок).
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручено у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Л.М.Самойленко