ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 лютого 2026 року 	Справа № 280/11153/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Батрак І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі – ВЧ НОМЕР_1 НГУ, відповідач), в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу грошового забезпечення (у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії)), та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 гривень пропорційно із розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманою тяжкою травмою (пораненням) під час захисту Батьківщини з 17.06.2025 по 29.08.2025;
зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення (у тому числі, але не виключно, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії)), та додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 гривень пропорційно із розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою травмою (пораненням) під час захисту Батьківщини в закладах охорони здоров`я за період з 17.06.2025 по 29.08.2025.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з отриманою 16.06.2024 травмою, перебував на лікуванні в період: з 16.06.2024 по 16.06.2024 у ПХГ «Оріхів»; з 16.06.2024 по 18.06.2024 у в/ч НОМЕР_2 ; з 18.06.2024 по 21.06.2024 у КНП «МЛК №4» ДМР м. Дніпро; з 21.06.2024 по 01.01.2025 у ДУ «ГМЦ МВС України»; з 01.01.2025 по 21.01.2025 у ДУ «ТМО МВС України по м. Києву та Київській області»; з 23.01.2025 по 25.07.2025 - лікування за кордоном (Латвія); з 26.07.2025 по 29.08.2025 у ВГ НГУ. Однак, починаючи з 17.06.2025 по 29.08.2025 виплата, як грошового забезпечення, так і додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з вказаною травмою у розмірі 100000 гривень не була здійснена. Позивач категорично не погоджується з такою очевидною бездіяльністю ВЧ НОМЕР_1 НГУ щодо невиплати йому грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди з розрахунку 100 тисяч гривень на місяць за період стаціонарного лікування після отриманої травми при захисті Батьківщини з 17.06.2025 по 29.08.2025, у зв`язку із чим вимушений звернутися до суду з даним позовом.
Ухвалою судді від 23.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в порядку, визначеному статтею 262 КАС України. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.
Відповідач відзиву на позов не направив.
На підставі частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
04.02.2026 від представника позивача через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №5853), в якій зауважує, що припиненню виплати грошового та матеріального забезпечення передує обов`язок військової частини військовослужбовця направити на огляд військово-лікарською комісією для вирішення питання про придатність його до військової служби та факт проходження такого огляду. Так, свідоцтвом про хворобу від 29.08.2025 № 1279/184 позивача на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб визнано непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців. Натомість з 17.06.2025 по 29.08.2025 позивачу не було виплачено грошове забезпечення та додаткову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою у розмірі 100000 гривень. Тобто, майже два місяці позивач перебував у невизначеному правовому стані: фактично не визначено було його придатність до служби; виплати грошового забезпечення були припинені; він перебував у зв`язку з станом здоров`я на лікуванні у закладах охорони здоров`я та не міг здійснити якісь дії для реалізації п. 11 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; права та законні інтереси позивача були обмежені без належного правового підґрунтя.
Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21 квітня 2023 року і дотепер проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 НГУ, про що свідчать військовий квиток серія НОМЕР_3 від 17.04.2023. Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_4 , видане Головним управлінням Національної гвардії України 31 серпня 2023 року.
Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №622/2024 від 27.07.2024 16.06.2024 ОСОБА_1 отримав: ВТ. ВОСП правої гомілки з вогнепальним переломом н/з великогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів. ВОСП тильної поверхні правої стопи з вогнепальним переломом з дефектом кісткової тканини 3, 4, 5 плюсневих кісток. ВОСП м`яких тканин лівої гомілки. За обставин: при виконанні бойового завдання у складі підрозділу ВЧ НОМЕР_1 НГУ поблизу населеного пункту Мала Токмачка, внаслідок скиду гранати з БПЛА та ударів FPV-дронів; при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, у заходах з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації на території Запорізької області, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України. Погіршення стану здоров`я не пов`язано з: алкогольним чи наркотичним сп`янінням, вживанням токсичних та отруйних речовин; станом зброї, устаткування; інструментів та матеріалів, транспортних засобів, які належать військовій частині або використовуються нею; навмисним заподіянням, військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю. Перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет, захисний шолом). Підстава: Бойове розпорядження командира 15 броп від 12.05.2024 №1855ДСК. Рішенням командира 15 броп від 27.07.2024..
У зв`язку з отриманою травмою позивач перебував на тривалому лікуванні, зокрема в період: з 23.01.2025 по 25.07.2025 - лікування за кордоном (Латвія); з 26.07.2025 по 29.08.2025 у Військовому госпіталі НГУ, про що свідчать виписний епікриз Ризької східної клінічної університетської лікарні (РСКУЛ); витяг з амбулаторної медичної картки пацієнта Ризької східної клінічної університетської лікарні (РСКУЛ) (форма № 027/u); витягом-епікризом Ризької східної клінічної університетської лікарні (РСКУЛ); виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 1802.
Після завершення лікування ОСОБА_1 було пройдено огляд медичною (військово-лікарською) комісією та отримано наступний висновок: Травма, поранення, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини (підстава: довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 27.07.2024 №622/2024). Травма відноситься до тяжких згідно класифікатора розподілу травми за ступенем тяжкості, затвердженого наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб - Непридатний до військової служби з переоглядом через 6 місяців. Вказане підтверджується свідоцтвом про хворобу від 29.08.2025 № 1279/184.
У зв`язку з неотриманням позивачем грошового забезпечення та додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні представником позивача 03.11.2025 було подано адвокатський запит до ВЧ НОМЕР_1 НГУ для з`ясування причин (причин) порушення прав військовослужбовця.
Листом № 10/29/13/1-Ч-465-Аз від 14.11.2025 відповідач повідомив, що ОСОБА_1 було нараховано та виплачено усі належні виплати. До листа було додано архівні відомості за період з червня 2025 року по серпень 2025 року, які підтверджують, що за період з 17.06.2025 по 29.08.2025 не було виплачено грошове забезпечення та додаткову винагороду за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з травмою у розмірі 100000 гривень.
Не погодившись із відповіддю відповідача про виплату грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Вирішуючи справу в межах спірних правовідносин, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2011-XII) відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 9 вказаного Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За приписами ч. 1 ст. 9-2 Закону №2011-ХІІ під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абз. 1 ч. 11 ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) становить не менше тижня та не може перевищувати в цілому чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні). У разі направлення військовослужбовця на лікування за кордон у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, загальний час його перебування на лікуванні за кордоном, включаючи час переміщення з одного іноземного закладу охорони здоров`я до іншого та час очікування між плановими хірургічними втручаннями, не може перевищувати дванадцяти місяців підряд.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), які обіймають посади в Головному управлінні Національної гвардії України, територіальних управліннях, з`єднаннях, військових частинах (підрозділах), вищих військових навчальних закладах, навчальних військових частинах (Центрах), базах, закладах охорони здоров`я та установах Національної гвардії України (далі – військові частини) визначені також Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та. одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженою наказом МВС України від 15.03.2018 № 200, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.04.2018 за № 405/31857 (далі - Інструкція № 200), якою, зокрема, визначено, що грошове забезпечення військовослужбовцям нараховується і виплачується за місцем проходження служби.
Згідно з п. 13 розділу І Інструкції № 200 військовослужбовцям, які відповідно до чинного законодавства України мають право на відпустки із збереженням грошового забезпечення (щорічні основні відпустки, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки у зв`язку з хворобою для лікування, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин, що надаються в особливий період, інші додаткові відпустки, визначені чинним законодавством України), грошове забезпечення виплачується за весь період цих відпусток..
Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
У силу п. 10 розділу XXV Інструкція № 200 за військовослужбовцями, виведеними в розпорядження командира (начальника) військової частини у зв`язку з потребою в тривалому лікуванні, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення протягом усього строку безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, зокрема іноземних держав, та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва), але не більше 12 місяців поспіль..
Відповідно до п. 1 розділу XXVI Інструкції № 200 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) у тому числі тим, хто перебуває в розпорядженні, за весь період безперервного перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я чи у відпустці для лікування згідно з висновком військово-лікарської комісії, але не більше чотирьох місяців з дня вибуття з військової частини (крім випадків, коли чинним законодавством України передбачено триваліші строки перебування на лікуванні) виплачується грошове забезпечення за останніми основними посадами, які вони обіймали.
При цьому, абзацом 2 п. 1 розділу XXVI Інструкції № 200 передбачено, що військовослужбовцям, які перебувають на лікуванні у зв`язку з пораненням, контузією чи каліцтвом, отриманими під час виконання службових обов`язків, грошове забезпечення виплачується за весь час перебування на лікуванні до дня вступу до виконання обов`язків за посадою або звільнення з військової служби.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено станом і на теперішній час.
Пунктом 1-1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова №168) установлено, що період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
За приписами п. 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які, зокрема у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Таким чином, додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні виплачується військовослужбовцям, зокрема тим, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.
Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Як вбачається з матеріалів справи, 16.06.2024 позивач отримав ВТ. ВОСП правої гомілки з вогнепальним переломом н/з великогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів. ВОСП тильної поверхні правої стопи з вогнепальним переломом з дефектом кісткової тканини 3, 4, 5 плюсневих кісток. ВОСП м`яких тканин лівої гомілки. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Травма відноситься до тяжких згідно класифікатора розподілу травми за ступенем тяжкості, затвердженого наказом МОЗ України від 04.07.2007 №370. На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб - Непридатний до військової служби з переоглядом через 6 місяців. Вказане підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 27.07.2024 №622/82024 та свідоцтвом про хворобу від 29.08.2025 № 1279/184.
Як встановлено судом вище, позивач з 16.06.2024 перебував на стаціонарному лікуванні, у тому числі з 23.01.2025 по 25.07.2025 за кордоном, що підтверджується медичними довідками Ризької східної клінічної університетської лікарні (РСКУЛ).
Разом із цим, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивачу з червня 2024 року по червень 2025 року позивачу нараховувалось та виплачувалось грошове забезпечення, також у вказаний період позивачу нараховувалась та виплачувалась щомісячна додаткова винагорода у розмірі до 100000,00 грн. З 17 червня 2025 року докази нарахування та виплати грошового забезпечення з урахуванням додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн. відсутні.
З вищевикладеного, вбачається, що фактично з червня 2024 року відповідачем було визнано право позивача на отримання ним грошового забезпечення та додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн у зв`язку із перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні, у т.ч. за кордоном, проте в подальшому такі виплати було зупинено.
Отже, з урахуванням установлених судом обставин, відповідачу було достеменно відомо, що позивач із 16 червня 2024 року перебуває на безперервному стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, що підтверджено висновками військово-лікарських комісій. Водночас, відповідач не здійснив нарахування та виплату грошового забезпечення позивачу за період з 17.06.2025 по 29.08.2025, а також не надав додаткову винагороду в розмірі 100000,00 грн на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, передбачену Постановою №168.
Суд підкреслює, що відсутність у відповідача висновку медичного закладу (військово-лікарської комісії), необхідного для прийняття командиром військової частини рішення про продовження виплат після 12 місяців лікування, не може бути підставою для обмеження прав позивача на отримання належного грошового забезпечення, в тому числі на отримання додаткової винагороди.
В контексті спірних правовідносин Постанова №168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у п. 1 та 1-1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, а саме:
1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
2) які перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Також, відповідно до приписів Постанови №168 нарахування і виплата додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні здійснюється особам, зазначеним у п.1-1 такої Постанови, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних). В той же час, наведені приписи не виокремлюють випадки перебування на стаціонарному лікуванні більше як 4 місяці, як обставину, коли виплата додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні не здійснюється.
Суд наголошує, що відповідно до дослідженої медичної документації (зокрема, виписок із медичної карти стаціонарного хворого), позивач проходить безперервне стаціонарне лікування з 16 червня 2024 року. Цей факт відповідачем не заперечується.
Крім того, право позивача на отримання грошового забезпечення та додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн відповідач фактично не ставить під сумнів. 
Жодних доказів, які б спростовували зазначене, відповідачем до суду не надано. Проти позову відповідач не заперечив, доводи позивача не спростував.
Так, позивач оскаржує, бездіяльність відповідача щодо нарахування та невиплати йому грошового забезпечення та щомісячної додаткової винагороди 100000 гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні у період з 17.06.2025 по 29.08.2025.
Докази нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, яка передбачена Постановою №168, в матеріалах справи відсутні.
Відтак, позивач має право на отримання грошового забезпечення та додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, яка передбачена Постановою №168, а тому бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати грошового забезпечення та винагороди у відповідні періоди є протиправною.
За приписами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.
Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч. 1 ст.143 КАС України).
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідача судовий збір у відповідності до ст. 139 КАС України не стягуються.
Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд –

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення (у тому числі щомісячних основних та додаткових, одноразових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії)), та додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманою тяжкою травмою (пораненням) під час захисту Батьківщини з 17.06.2025 по 29.08.2025.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (у тому числі щомісячних основних та додаткових, одноразових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії)), та додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000,00 грн пропорційно із розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманою травмою (пораненням) під час захисту Батьківщини в закладах охорони здоров`я за період з 17.06.2025 по 29.08.2025.
Розподіл судових витрат не здійснюється. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. 

Суддя І.В. Батрак