Справа № 685/84/26
Провадження № 2/685/244/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2026 року      
Теофіпольський районний суд Хмельницької області 
в складі головуючого судді Самойловича А.П. 
за участі секретаря Лаган В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теофіпольської селищної ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом, 
В С Т А Н О В И В :
29 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 .
Необхідність визнання права власності на спадкове нерухоме майно через суд викликана неможливістю отримання свідоцтва про право на спадщину, так як спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючих документів на будинок. 
Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання своїх позовних вимог.
Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання представника не направив. Від представника відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, у якій зазначає, що з приводу заявлених позовних вимог не заперечує та не заперечує з приводу їхнього задоволення, та просить розгляд справи проводити за його відсутності.
Справа розглянута за відсутністю сторін та без здійснення фіксації судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову.
Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_4 , якому, з-поміж іншого майна належала 1/2 частини будинку по АДРЕСА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Мар`янівка, Теофіпольського району, Хмельницької області. Інша частина будинку в розмірі 1/2 частки належала матері позивачки – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Мар`янівка, Теофіпольського району, Хмельницької області, однак як власники житлового будинку свідоцтва про право власності на нього отримати не встигли.
Після смерті батька ОСОБА_4 спадкова справа не відкривалась, тобто позивачка фактично успадкувала 1/4 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Зазначені обставини підтверджуються:
- свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , повторно виданим 24 вересня 1962 року районним бюро ЗАГС Мануїльського району, відповідно до якого батьками ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 ;
- свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 31 січня 1981 року Мануїльською сільською Радою Хмельницької області, відповідно до якого позивачка ОСОБА_1 змінила своє прізвище з ОСОБА_7 на ОСОБА_8 ;
- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 13 червня 1994 року Святецькою сільською Радою Теофіпольського району Хмельницької області, відповідно до якого ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мар`янівка Теофіпольського району Хмельницької області у 64-річному віці;
- свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 31 березня 2014 року Виконавчим комітетом Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, відповідно до якого ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Мар`янівка Теофіпольського району Хмельницької області у 74-річному віці;
- витягом зі Спадкового реєстру №83661689 від 18 грудня 2025 року, відповідно до якого після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не відкривалась;
- витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 38399612 від 18 вересня 2014 року під № 56545215 спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , номер справи у нотаріуса 170/2014;
- довідкою, виданою виконкомом Святецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області 21 серпня 2014 року № 806 про те, що ОСОБА_1 , 1962 року народження дійсно проживає і прописана в АДРЕСА_1 та на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 вони постійно проживали і вели спільне господарство;
- довідкою, виданою Святецьким старостинським округом Хмельницького району Хмельницької області 02 квітня 2026 року № 138 про те, що згідно по господарських книг за 1961-1990 роки за адресою: АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала ОСОБА_9 , 1939 року народження, але починаючи з 1991 року дана особа була відображена в по господарських книгах як ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 
- випискою з погосподарської книги Теофіпольської селищної ради від 22 грудня 2025 року № 170 про те, що згідно по господарської книги за 1971-1973 роки в господарстві за адресою АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані ОСОБА_4 , 1930 року народження, який зазначений головою сім`ї, ОСОБА_9 , 1939 року народження – його дружина, та їхні діти – ОСОБА_5 , 1962 року народження, та ОСОБА_10 , 1959 року народження;
З 1994 року після смерті ОСОБА_4 головою сім`ї стала матір ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується витягами з погосподарських книг по господарству по АДРЕСА_1 від 15 грудня 2025 року №163.
Відповідно до довідки Теофіпольської державної нотаріальної контори № 36/01-16 від 23.01.2026 року в провадженні даної контори знаходиться спадкова справа за № 170/2014 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємцем за законом є ОСОБА_1 , інших спадкоємців немає.
Відповідно до Технічного паспорту житловий будинок АДРЕСА_1 побудований в 1960 році. 
Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Після смерті батька ОСОБА_4 позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину, тобто фактично успадкувала 1/4 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , однак роз`ясненням державного нотаріуса Теофіпольської державної нотаріальної контори Вівсянко О.П. від 18 грудня 2025 року № 743/01-16, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок.
Після смерті матері ОСОБА_2 , позивачці ОСОБА_1 роз`ясненням державного нотаріуса Теофіпольської державної нотаріальної контори Вівсянко О.П. від 18 грудня 2025 року № 743/01-16, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Статтею 392 ЦК України власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. 
Статтями 1216 та 1268 ЦК України встановлено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а також належність спадщини спадкоємцю з часу відкриття спадщини незалежно від часу її прийняття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до статей 1258, 1261 та 1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Пунктом 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 р. «Про право громадян на придбання і будівництво індивідуальних житлових будинків» передбачено, що побудовані або придбані громадянами на відведених їм земельних ділянках будинки є їх особистою власністю.
Порядок правової реєстрації будинків та господарських будівель і споруд, а також домоволодіння в містах та селищах міського типу був врегульований в Україні Інструкцією про порядок реєстрації будівель в містах, робочих, дачних і курортних селищах України від 23/25 грудня 1947 року, Інструкцією про порядок реєстрації будинків і домоволодінь в містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року Мінкомгоспом УРСР.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 13 Закону УРСР «Про сільську Раду депутатів трудящих УРСР» від 2 червня 1968 року, зі змінами від 13 грудня 1979 р., кожна сільська рада вела погосподарські книги, в яких відповідним записом посвідчувалося право землекористування всіх громадян на території сільської ради, в особовому рахунку вказувались прізвище, ім`я та по батькові глави сім`ї, на ім`я якого відкрито особовий рахунок, він і був власником будинку. 
Таким чином, запис в реєстраційній книзі про належність домоволодіння на праві особистої власності певній особі є офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. 
Оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавці ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за життя набули право власності на спірний житловий будинок відповідно до закону, проте не зареєстрували це право відповідно до закону.
Після смерті спадкодавців позивачка, успадкувавши їхнє майно за законом, набула у порядку спадкування право власності на будинок, який входить до складу спадщини, а також на господарські будівлі та споруди, як приналежність.
Керуючись ст.ст. 15, 16, 392, 1217, 1218, 1223, 1273 ЦК України, ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України, суд, 
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Мар`янівка Теофіпольського району Хмельницької області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Мар`янівка Теофіпольського району Хмельницької області, та після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Мар`янівка Теофіпольського району Хмельницької області.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 квітня 2026 року.

Суддя Самойлович А.П.