П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/3809/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року, прийняте у складі суду судді Малих О.В. в місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 »», в якому просив:
- визнати протиправними дії Департаменту поліції особливого призначенця Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування на стаціонарному лікуванні після отримання тяжкого поранення (травми, контузії, каліцтва) у періоди: з 15.04.2024 року по 25.04.2024 року, з 25.04.2024 року по 07.05.2024 року, з 22.05.2024 року по 27.06.2024 року, з 19.07.2024 року по 02.08.2024 року, з 02.09.2024 року по 04.11.2024 року, з 21.11.2024 року по 02.12.2024 року;
- зобов`язати Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороди із розрахунку 100000 грн на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницькою складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування на стаціонарному лікуванні після отримання тяжкого поранення (травми, контузії, каліцтва) у періоди: з 15.04.2024 року по 25.04.2024 року, з 25.04.2024 року по 07.05.2024 року, з 22.05.2024 року по 27.06.2024 року, з 19.07.2024 року по 02.08.2024 року, з 02.09.2024 року по 04.11.2024 року, з 21.11.2024 року по 02.12.2024 року.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Департаменту поліції особливого призначенця Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди із розрахунку 100000 грн на місяць, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування на стаціонарному лікуванні після отримання тяжкого поранення (травми, контузії, каліцтва) у періоди: з 15.04.2024 року по 25.04.2024 року, з 25.04.2024 року по 07.05.2024 року, з 22.05.2024 року по 27.06.2024 року, з 19.07.2024 року по 02.08.2024 року, з 02.09.2024 року по 04.11.2024 року, з 21.11.2024 року по 02.12.2024 року.Зобов`язано Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 » нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороди із розрахунку 100000 грн на місяць, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницькою складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за час перебування на стаціонарному лікуванні після отримання тяжкого поранення (травми, контузії, каліцтва) у періоди: з 15.04.2024 року по 25.04.2024 року, з 25.04.2024 року по 07.05.2024 року, з 22.05.2024 року по 27.06.2024 року, з 19.07.2024 року по 02.08.2024 року, з 02.09.2024 року по 04.11.2024 року, з 21.11.2024 року по 02.12.2024 року. 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що оскаржуване рішення постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції – скасувати, та прийняти нове судове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач вказав на те, що враховуючи той факт, що 29.03.2024 року закінчився період безперервного лікування позивача, та те, що між поранення та повторним стаціонарним лікуванням позивача наслідків поранення, яке відбулось в жовтні 2023 року, минув значний проміжок часу, а також враховуючи вимогу пп. 1 п. 4 Порядку № 775, що стаціонарного лікування поранення, має відбуватись саме з дня отримання такого поранення, а також роз`яснення надані в листі Міністерства Внутрішніх Справ, щодо застосування Порядку № 775, то зазначений випадок не може бути віднесений до випадків передбачених підпунктом 1 пункту 4 Порядку № 775.
Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач, старший сержант поліції, проходив службу в Національній поліції на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 («Тавр») полку управління поліції особливого призначення № 2 (штурмовий полк « ІНФОРМАЦІЯ_2 )» Національної поліції України Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
04.10.2023 року близько 01:00 під час виконання бойового завдання на ділянці місцевості поблизу населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області внаслідок обстрілу з боку військовослужбовців та інших збройних формувань російської федерації поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону № 4 («Тавр») полку УПОП № 2 ДПОП «ОПІБ «Лють» позивач отримав поранення.
Актом спеціального розслідування нещасного випадку від 09.08.2024 року № 732 підтверджено, що позивач отримав поранення (контузія, травма, каліцтво) в період дії воєнного стану під час участі у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, у період проходження військової служби під час виконання службових обов`язків. Обставини: 04.10.2023 року близько 01:00 біля населеного пункту Курдюмівка Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання внаслідок обстрілу з боку військовослужбовців та інших збройних формувань російської федерації отримав забій головного мозку, субарахнодальиий крововилив.
Позивач перебував на стаціонарному лікуванні в травматичному відділенні Міської клінічної лікарні м. Слов`янськ Донецької області з 04.10.2023 року по 06.10.2023 року, де йому надано виписку із медичної карти стаціонарного хворого № 4339, у якій зазначено діагноз: забій головного мозку легкого ступеня, субарахноїдальний крововилив.
У період з 06.10.2023 року по 14.10.2023 року, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у центрі ендокринної хірургії № 16297/20059 КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня 1.1. Мечникова «ДОР» з клінічним діагнозом: (S00.9; S06.0: Y36.2): Мінно-вибухова травма (04.10.2023 року). Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку.
У період з 14.10.2023 року по 18.10.2023 року, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №31707 КНП «Міської клінічної лікарні №4» Дніпровської міської ради, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: Посттравматичний синдром F 07.2. МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку (04.10.2023 року) у вигляді цефалгічного. вестибуло-атактичного, астено- невротичного синдромів. Акубаротравма. Гостра нейросенсорна приглухуватість з двух сторін. Міолічний астигматизм, ангіопатія по ішемічному типу, помутніння в скловидному тілі OS.
У подальшому направлений для відновлювального лікування в умовах лікарні МВД м. Миколаїв, за узгодженням з керівництвом частини.
З 19.10.2023 по 06.11.2023 року позивач проходив стаціонарне лікування в ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 1167 з діагнозом: МВТ (04.10.2023 року) зі струсом головного мозку, вторинним (післятравматичним. психостенічним синдромом), помірна цефалгія. Легкий логоневроз. Правобічна змішана приглухуватість II ст. Лівобічна приглухуватість І ст. Ангіопатія сітківки ОИ. Міокардіопатія з порушенням провідності. Синусова брадісистолія легкого ступіню. СН о ст. Хронічний фурункульоз волосяної частини голови, ст. ремісії. Міопія слабкого ступіню. Деструкція скловидного тіла.
З 22.11.2023 по 12.12.2023 року перебував на стаціонарному лікуванні в Медичному реабілітаційному центрі «Пуща Водиця» м. Київ, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 868/888 за повним діагнозом: Наслідки мінно-вибухової травми (04.10.2023 року) з ЗЧМТ, струсом головного мозку, вторинним (посттравматичним) психастенічним синдромом, помірною цефалгією. легким логоневрозом, правобічною змішаною приглухуватістю II ст., лівобічною І ст.
З 15.12.2023 року по 01.01.2024 року, відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 1442, позивач проходив подальше стаціонарне лікування в ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» з діагнозом: Артеріальна гіпертензія 1 ст., ст. 2. криз нсускладнений (15.12.2023 року), наслідки МВТ (04.10.2023 року) з ЗЧМТ, струсом головного мозку, вторинним посттравматичним психоемоційним синдромом, помірною цефалгією, легким логоневрозом. правобічною змішаною приглухуватістю 11 ст., лівобічною 1 ст.
З 01.02.2024 по 16.02.2024 року проходив стаціонарне лікування в цьому самому закладі охорони здоров`я з діагнозом: Остеохондроз хребта на рівні Th6-LI. Сколіоз 1 ст. Гостра лівобічна люмбоішалгія. Помірне порушення ф-ції хребта. Стан після МВТ (04.10.2023 року) зі струсом головного мозку, гіпертонічна хвороба 1 ст., ст. 2, низький ризик. Соматоформна вегетативна дисфункція. Вторинна кардіалгія. Легкий логоневроз, про що свідчить виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 237.
У період з 07.03.2024 року по 29.03.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні на денному стаціонарі у ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області» з діагнозом: Хронічна вертеброгенна тораколюмбоішіалгія справа на фоні ДДУХ з множинними килами та протрузіями в ГВХ та ПВХ. Стійке загострення з ПФХ 11 ст. Стан після МВТ (04.10.2023 року) зі струсом головного мозку, акубаротравмою. Стійкий цефалгічний с-м. Легкий логоневроз. Розсіяна органічна симптоматика. Правобічна змішана приглухуватість II ст. Лівобічна нейросенсорна приглухуватість І ст. О/х ШВХ, ункоаргроз, протрузії СЗ-С4, С5-С7. ПФХ 0-1 ст, про що свідчить виписка історії хвороби № 14.
З 15.04.2024 по 25.04.2024 року, відповідно до виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 1747, проходив стаціонарне лікування в терапевтичному відділенні КНП «Миколаївський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни» з діагнозом: Післятравматична артеріальна гіпертензія. ХСНо. Енцефалопатія посттравматична II ст. Наслідки повторних МВТ(04.10.2023 року), АБТ, СГМ у вигляді цефалгічного та вестибуло- тактичного синдромів. Логоневроз, та в подальшому був направлений на лікування в неврологічне відділення цього ж госпіталю.
У період з 25.04.2024 року по 07.05.2024 року, відповідно до виписного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого № 1929, позивач отримував стаціонарне лікування в неврологічному відділенні КНП «Миколаївський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни» з діагнозом: Наслідки повторних ЗЧМТ, струсу головного мозку, акубаротравми ( остання 04.10.2023 року) у вигляді стійкого цефалгічного, вестибуло - агактичного. помірного венозно-лікворного. вираженого церебрастенічного синдромів, значного зниження когнітивних функцій. Логоневроз Легка форма амнестичної афазії: ЧЛЗН ОИ. Змішана втрата слуху праворуч II ст. ліворуч сенсоневральна втрата слуху І ст. Артеріальна гіпертензія посттравматична. Дегенеративно- дистрофічних зміни хребта: ол хондроз. деф. спондильоз. Протрузії дисків СЗ-С4, CS-C7. ТЬ7- Th8. Th9- ThlO. LA-S1. Грижи дисків Tho- Th7, ThS- Th9. Ункоартроз, хронічні цервікалгія. люмбалтія, загострення. Помірний рефлекторно-м`язовий синдром. Люмбалгія.
З 07.05.2024 року по 21.05.2024 року, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2103, проходив стаціонарне лікування в реабілітаційному відділенні КНП «Миколаївський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни» за основним діагнозом: G55.1 Стискання нервових корінців та сплетень при ураженні МХД та супутніми діагнозами: М51.1 - Ураження поперекових та інших МХД з радікулопатією. G44.3 - Хронічний посттравматичний головний біль, Т90.5 - Наслідки внутрішньочерепної травми, R.26.8 - Порушення ходи та рухливості, Z54.8 - Період видужування після іншого лікування, Z50.9 - Реабілітаційна процедура, неточнена, Y36.9 - Ушкодження внаслідок військових дій, Y96 - Фактори, пов`язані з умовами праці.
З 22.05.2024 року по 27.06.2024 року, відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1839/143, перебував на стаціонарному лікуванні до КНП «МОЦПЗ» МОР в Чоловічому відділенні № 3 з діагнозом: помірно виражений розлад особистості внаслідок тяжкого ураження головного мозку (МВТ. акубаротравма. ЗЧМТ із значним зниженням когнітивних функцій та ЕВЛ. F - 07.8. Суп. діагноз: Наслідки повторних ЗЧМТ у вигляді стійкого цефалгічного, астено - невротичного синдромів, зниження когнітивних функцій.
З 28.06.2024 року по 18.07.2024 року перебував на стаціонарному лікуванні у Медичному центрі «Пуща Водиця», про що свідчить виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 941/240990.
З 19.07.2024 року по 02.08.2024 року позивач був направлений для подальшого стаціонарного лікування у КПП «МОЦПЗ» МОР в Доросле психоневрологічне відділення за основним діагнозом: F-07.8 - Інші органічні розлади особистості та поведінки внаслідок захворювання, травми та дисфункції головного мозку та супутніми: G-55.1 - Порушення поперекових та інших міжхребцевих дисків з радикулопатією. М-51.1 - Компресія нервових корінців та сплетінь при ураженнях міжхребцевого диска, G-44.3 - Хронічний посттравматичний головний біль, R.-26.8 - Інші та неточнені порушення ходи та рухливості, F-98.5 - Заїкання, про що свідчить виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 2618.
У період з 02.09.2024 по 04.11.2024 року, згідно з виписним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого № 3179, позивач повторно проходив стаціонарне лікування у КНП «МОЦПЗ» МОР до Чоловічого відділення № 3 та отримував лікування за повним діагнозом: Стійкий виражений розлад особистості та поведінки внаслідок тяжкого ураження головного мозку (МВТ, акубарогравма, ЗЧМТ із значним зниженням когнітивних функцій та ЕВЛ. частими нападами агресії Соціальна дезадаптація F - 07.8 та супутнім діагнозом: Наслідки повторних ЗЧМТ у вигляді стійкого цефалгічного, астено - невротичного синдромів, зниження когнітивних функцій.
З 21.11.2024 року по 02.12.2024 року проходив повторне стаціонарне лікування в ДУ «ТМО МВС України по Миколаївській області», що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 24/1736 за повним діагнозом:
Основне захворювання: Т90.5 - Стійкі наслідки МВТ (04.10.2023) зі струсом головного мозку у вигляді стійкої пароксизмальної правобічної гемікраніалгії, вираженого логоневрозу з елементами захлинання, стійкого астено-невротичного синдрому, легкого нейрокогнітивного дефіциту;
із супутньою патологією: F07.8 - Стійкий виражений розлад особистості та поведінки внаслідок тяжкого ураження головного мозку (МВТ, ЗЧМТ 04.10.2023р.) із значним зниженням когнітивних функцій, частими нападами агресії. Соціальна дезадаптація, F98.5 - Заїкання, Н35.8 - Простий міопічний астигматизм в 0.75Д обох очей. Ангіопатія сітківки обох очей. Часткова атрофія зорових нервів обох очей. Аномалія трихромазії тип «В», Н90.6 - Змішана кондуктивна та нейросенсорна туговухість, двостороння. 1-10-1 іпертонічна хвороба І ст. ст 1 ризик низький СН 0 ст, К.64.1 - хронічний геморой 2 ст. нестійкої ремісії. Двобічний гонартроз 2 ст ПФС 0-1. М42.10 - Поширений остеохондроз хребта в стадії множинних протрузій, гриж листків Т6-Т7, Т8-Т9. спондилоартрозу, ункоартрозу. Хронічний вертеброгенний больовий синдром , стабільно рецидивуюча течія. Помірне порушення функції хребта, Т70.0 - Баротравма вуха. Z01.1 - Обстеження вух та слуху. Z01.2 - Здоровий.
18.12.2024 року Медичною військово-лікарською комісією ДУ «ТМО МВС України по Миколаївський області» позивач визнаний непридатним до служби в поліції за наслідками МВТ (04.10.2023 року): ЗЧМТ. струсу головного мозку у вигляді стійкого вираженого розладу особистості та поведінки; стійкої пароксизмальної правобічної гемікраніалгії, вираженого логоневрозу з елементами захлинання, стійкого астено-невротичного синдрому нейрокогнітивного дефіциту; акубаротравми у вигляді двобічної змішаної приглухуватості II- III ст, які отримані під час виконання службових обов`зків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів безпеки і охорони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Згідно витягу з наказу Департаменту від 06.01.2025 року № 11-ос позивач звільнений з лав національної поліції за станом здоров`я.
Під час стаціонарного лікування, у періоди з 15.04.2024 року по 25.04.2024 року, з 25.04.2024 року по 07.05.2024 року, з 22.05.2024 року по 27.06.2024 року, з 19.07.2024 року по 02.08.2024 року, з 02.09.2024 року по 04.11.2024 року, з 21.11.2024 року по 02.12.2024 року позивач не отримував додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні.
23.12.2024 року позивач звернувся до Департаменту із заявою по виплату додаткової винагороди за вказані періоди.
Листом від 22.01.2025 року № 1005-2025 позивачу надано відповідь на його звернення, відповідно до якої Міністерство внутрішніх справ України листом від 06.12.2023 року № 96954/38-25714-2023 надало офіційне роз`яснення положень нормативно-правових актів стосовно виплати додаткової винагороди за час повторного і кожного наступного перебування поліцейських на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), а також з інших пов`язаних питань. Відповідно до зазначених роз`яснень нормами постанови № 168 і Порядку та умов виплату поліцейським додаткової винагороди в разі повторного лікування (реабілітації) у закладах охорони здоров`я (у тому числі за кордоном) за медичними показаннями отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, не передбачено. Ураховуючи те, що період лікування позивача після отриманого поранення закінчився в березні 2024 року, а повторне лікування він проходив у період із 15.04.2024 року по 27.10.2024 року, відповідач зазначив, що правових підстав для виплати додаткової винагороди за період подальшого лікування немає.
Не погоджуючись з відмовою у виплаті додаткової винагороди, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-XII передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон № 2011), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно ч. 1 ст. 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260).
Відповідно до п. 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).
Відповідно до частин першої та другої статті 94 Закону № 580-VIII поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стан» №168 (далі - Постанова №168 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 1 постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Постанова №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, колегія суддів зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.
Наказом МВС України від 28.11.2022 № 775 затверджено Порядок та умови виплати поліцейським додаткової винагороди, одноразової винагороди на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) (далі Порядок № 775).
Відповідно до пункту 1 Порядку № 775, цей Порядок та умови визначають механізм і розмір виплати додаткової винагороди, одноразової винагороди поліцейським на період воєнного стану та особливості виплати винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду) поліцейським із числа курсантів закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських (далі - ЗВО МВС), передбачених пунктами 1-12 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану.
Пунктом 4 Порядку №775 зазначено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, уключаються поліцейські, у тому числі ті, які:
1) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із участю в бойових діях або заходах, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) - з дня отримання такого поранення (контузії, травми, каліцтва), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
Згідно з пунктом 7 Порядку № 775 виплата додаткової винагороди, одноразової винагороди поліцейським здійснюється на підставі наказів керівників органів (підрозділів) поліції за місцем постійного проходження служби поліцейського, де він призначений на штатну посаду, а керівникам органів (підрозділів) поліції, заступникам Голови Національної поліції України - на підставі наказу Голови Національної поліції України або особи, яка виконує його обов`язки. 
Виплата додаткової винагороди Голові Національної поліції України здійснюється на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ України.
Пунктом 14 Порядку № 775 передбачено, що додаткова винагорода та винагорода за навчання не виплачується за умов, якщо поліцейські:
1) перебувають під домашнім арештом, узяті під варту - за час перебування під домашнім арештом чи під вартою;
2) перебувають у відпустках - за час перебування у відпустках;
3) відсторонені від виконання службових обов`язків (посади) відповідно до Дисциплінарного статуту, відсторонені від посади відповідно до Кримінального процесуального кодексу України - з дня відсторонення від виконання службових обов`язків (посади), відсторонення від посади до закінчення застосування таких заходів;
4) перебувають у службовому відрядженні за кордоном (крім поліцейських, які забезпечують отримання, перевезення чи супроводження небезпечних вантажів, гуманітарної допомоги, міжнародної технічної допомоги, організацію закупівель чи виконання умов договорів (контрактів), удосконалюють чи отримують необхідні знання та навички для виконання обов`язків під час воєнного стану) - за час перебування у службовому відрядженні;
5) відсутні на службі (за місцем дислокації) органу (підрозділу) поліції або на навчанні без поважних причин - за час відсутності на службі (навчанні) без поважних причин;
6) звільнені від виконання службових обов`язків (навчання) на підставі документа, що підтверджує тимчасову непрацездатність (крім випадків, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цих Порядку та умов, а також крім поліцейських, які направлені за рішенням лікарсько-консультативної комісії для отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги або які направлені згідно із законодавством для лікування за кордон, або які перебувають на амбулаторному лікуванні внаслідок обставин, визначених підпунктом 1 пункту 4 цих Порядку та умов),- з дня звільнення від виконання службових обов`язків (навчання);
7) проходять первинну професійну підготовку (крім тих, які здійснюють професійну підготовку без відриву від служби),- з дня направлення на первинну професійну підготовку;
8) добровільно здалися в полон - із дня добровільної здачі в полон;
9) відряджені до державних органів, установ та організацій, крім тих, які залучаються в установленому порядку до безпосереднього виконання повноважень поліції;
10) є здобувачами освіти ЗВО МВС, крім тих, які у встановленому порядку залучаються до виконання повноважень поліції, а також тих, які є курсантами ЗВО МВС.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач 04.10.2023 року при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, під час виконання бойового завдання одержав поранення: забій головного мозку легкого ступеня, субарахноідальний крововилив.
У період з 06.10.2023 року по 14.10.2023 року, з 14.10.2023 року по 18.10.2023 року, з 19.10.2023 року по 06.11.2023 року, з 22.11.2023 року по 12.12.2023 року, з 15.12.2023 року по 01.01.2024 року, з 01.02.2024 року по 16.02.2024 року, з 07.03.2024 року по 29.03.2024 року, з 15.04.2024 року по 25.04.2024 року, з 25.04.2024 року по 07.05.2024 року, з 07.05.2024 року по 21.05.2024 року, з 22.05.2024 року по 27.06.2024 року, з 28.06.2024 року по 18.07.2024 року, з 19.07.2024 року по 02.08.2024 року, з 02.09.2024 року по 04.11.2024 року та з 21.11.2024 року по 02.12.2024 року позивач перебував на лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Зазначене підтверджується виписками із медичної картки стаціонарного хворого № 16297/20059, № 31707, № 1167, № 868/888, № 1442, № 237, № 14, № 1747, № 1929, № 2103, № 1839/143, № 941/240990, № 2618, № 24/1736.
За час перебування на стаціонарному лікуванні з 06.10.2023 року по 29.03.2024 року відповідач виплачував позивачу додаткову винагороду в розмірі 100000 грн, що передбачена Постановою № 168. Даний факт сторонами не оспорюється.
Проте, у період 15.04.2024 року по 02.12.2024 року відповідач не виплачував позивачу додаткову винагороду у збільшеному розмірі в сумі 100000 пропорційно за місяць, що підтверджується довідкою про доходи від 25.11.2024 року № 814.
Доводи відповідача у частині, що необхідною умовою для додаткової винагороди є безперервне стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я, колегія суддів вважає необґрунтованими, адже, як було зазначено вище, Постанова № 168 не містить жодних посилань на обов`язковість безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні/відпустці для лікування після тяжкого поранення.
Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування поліцейського на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.
Колегія суддів зазначає що в контексті спірних правовідносин, Постанова № 168 передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100000,00 грн, а саме:
1) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
2) які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Факт того, що позивач отримав поранення, пов`язане із забезпеченням здійснення заходів національної безпеки, не заперечується самим відповідачем та підтверджується матеріалами справи, а тому колегія суддів підтримує висновки суду першої інстанції, що періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 15.04.2024 року по 02.12.2024 року мають бути також враховані як періоди, за які позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі 100000 грн на місяць.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені в апеляційній скарзі доводи представника позивача не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 249, 286, 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України « ІНФОРМАЦІЯ_1 »» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії –залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька