Справа № 420/6545/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в складі судді Бутенка А.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якій просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення переплати та утримання з моєї пенсії надміру виплачених сум; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області припинити утримання 20 % пенсії. 
Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу стало відомо про щомісячні відрахування з його пенсійних виплат. На своє звернення до відповідача позивач довідався, що в нього рахується переплата пенсії в сумі 35546,72 грн, яку пенсійний орган вираховує з її пенсії щомісячно у сумі 20%. Вказану переплату відповідач обґрунтовує тим, що оскільки пенсія позивачу у період з 02.03.2022 року по 28.02.2025 року виплачувалась йому, як працюючій особі та одночасним отриманням надбавки непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї, то сума переплати має бути відшкодована. Вважаючи такі дії незаконними, позивач звернувся до суду з цим позовом.
01.04.2026 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що Позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-XII було встановлено надбавку як непрацюючому пенсіонеру, який має на своєму утриманні непрацездатного члена сім`ї. Така надбавка виплачується виключно за умови, що пенсіонер є непрацюючим. Разом з тим позивач, будучи офіційно працевлаштованим, не повідомив орган Пенсійного фонду про обставини, що впливають на право та розмір пенсійної виплати, а саме про факт працевлаштування, внаслідок чого продовжив безпідставно отримувати зазначену надбавку. За результатами звірки бази даних отримувачів пенсій з базою даних СПОВ та з даними підсистеми ІКІС ПФУ “Відомості з реєстру страхувальників” та встановленням факту працевлаштування, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії та виявлена переплата за період з 01.04.2022 по 28.02.2025 в загальній сумі 35546,72грн. Згідно рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 01.08.2025 № 164 починаючи з 01.09.2025 з пенсії ОСОБА_1 проводиться утримання переплати в розмірі 20% від нарахованої суми пенсії, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 01.08.2025 № 1500-0404-8/132312. Залишок переплати станом на 01.04.2026 становить 2256,89 грн
06.04.2026 року від позивача надійшла відповідь на відзив в якій позивач підтримав позицію викладену в позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Заяви чи клопотання від сторін не надходили.
Процесуальні дії, вчинені судом.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Обставини справи.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” з врахуванням надбавок, що виплачуються непрацюючим пенсіонерам, які мають на утриманні непрацездатних членів сім`ї.
29.05.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо припинення виплати доплати до пенсії на неповнолітню дитину, оскільки дитині виповнилося 18 років 01.05.2025 року.
Заява була зареєстрована в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області 13.06.2025 року.
01.08.2025 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення № 164 про утримання надміру виплачених сум пенсій відповідно до якого встановлено суму переплати у розмірі 35546,72 грн., у зв`язку з працевлаштуванням з 02.03.2022 року згідно звірки бази даних отримувачів пенсій в підсистемі ПВП ДКГ з базою даних СПОВ та з даними підсистеми ІКІС ПФУ "Відомості з реєстру страхувальників" та одночасним отриманням надбавки непрацюючим пенсіонерам, які мають на своєму утриманні непрацездатних членів сім`ї.
Позивач не погоджується з такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що слугувало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Джерела права й акти їх застосування.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 1 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV) застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
При цьому, пунктом 3 частини другої статті 16 Закону №1058-ІV встановлено обов`язок повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.
Відповідно до статті 50 Закону №1058-ІV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.
Згідно зі ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Відрахування на підставі рішень органу, що призначає пенсії, провадяться в розмірі не більше 20 процентів пенсії понад відрахування з інших підстав.
В усіх випадках звернення стягнень на пенсію за пенсіонером зберігається не менш як 50 процентів належної пенсії.
У разі припинення виплати пенсії (внаслідок відновлення здоров`я тощо) до повного погашення заборгованості решта заборгованості стягується в судовому порядку.
Статтею 59 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” передбачено, що відрахування з пенсій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей провадиться в порядку, встановленому частиною другою статті 50 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У відповідності до ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” пенсіонери зобов`язані повідомляти органам пенсійного забезпечення про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.
В разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу пенсійного забезпечення заподіяну шкоду.
Суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.
Відповідно до пункту 2.21 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами) документами, які підтверджують, що особа не працює (не провадить діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), є: копія наказу (розпорядження) про звільнення з роботи, трудова книжка або відомості про трудову діяльність із реєстру застрахованих осіб, індивідуальні відомості про застраховану особу, що додаються органом, що призначає пенсію, та відомості про відсутність інформації про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця за наявними в органі, що призначає пенсію, даними. У разі відсутності у зареєстрованої (взятої на облік) внутрішньо переміщеної особи документів, що підтверджують факт звільнення (припинення зайнятості), факт звільнення з роботи встановлюється на підставі особистої заяви із зазначенням дати, з якої особа не працює, та поясненням обставин, у зв`язку з якими неможливо внести запис у трудову книжку чи надати оригінал трудової книжки, копію наказу (розпорядження) про звільнення.
У разі працевлаштування (початку діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) після призначення пенсії особа повідомляє орган, що призначає пенсію, про дату працевлаштування (початок діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), вид зайнятості (укладення трудового договору, цивільно-правового договору, реєстрація як фізичної особи - підприємця, провадження незалежної професійної діяльності) шляхом подання відповідної заяви згідно з цим Порядком.
Статтею 4 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено, що в Україні до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно. Пенсіонери, які зареєстровані як сомозайняті особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, належать до категорії працюючих пенсіонерів за умови перебування на обліку в ІКІС ПФУ «Відомості реєстру страхувальників».
Висновки суду.
Суд зазначає, що взяття на облік платників єдиного внеску здійснюється органами доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.
Отже, виходячи зі змісту зазначених норм, сума пенсії повертається пенсіонером добровільно або стягується на підставі рішень пенсійного органу чи в судовому порядку у двох випадках - коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей.
Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - у разі не повідомлення органу пенсійного фонду про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.
Для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії пенсійний орган має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” з врахуванням надбавок, що виплачуються непрацюючим пенсіонерам, які мають на утриманні непрацездатних членів сім`ї.
Так, позивач з 24.02.2022 року по сьогоднішній день проходить військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», проте не повідомив Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про вказані обставини.
Таким чином, суд приходить до висновку, що Законом №2262-ХІІ відповідачу надано право у випадку встановлення факту переплати пенсії з вини пенсіонера, яка може мати місце і у разі невиконання обов`язку, передбаченого частиною 1 статті 60 Закону №2262-ХІІ приймати рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій.
З огляду на вказане суд вважає вимоги позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо винесення рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій від 01.08.2025 року №164 безпідставними, оскільки належним способом захисту порушеного права у даному випадку є оскарження прийнятого рішення.
Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України , суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та зважаючи на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Розподіл судових витрат.
Згідно з вимогами ст.139 КАС України судові витрати не стягуються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись Конституцією України, ст.ст.2, 77, 90, 139, 242-246, 250 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко

.