ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2026 року	справа № 380/25541/25	
м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Коморного О.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) та зобов`язання вчинити певні дії.
Обставини справи.
До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:
- визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) щодо відмови ОСОБА_1 внести зміни в довідку № 31/28/37/182 від 18.08.2025 року станом на 01.01.2023 рік про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, в якій на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.03.2018 № 200, визначити розміри надбавки за особливості проходження служби 50 % від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років та премії 250 % від посадового окладу, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2023 рік та розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених статтями 7 законів України про Державний бюджет України, відповідно на 2023 рік для перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року;
- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023 року, в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 15.03.2018 № 200, визначити розміри надбавки за особливості проходження служби 50 % від посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років та премії 250% від посадового окладу, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на2023 рік та розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених статтями 7 законів України про Державний бюджет України, відповідно на 2023 рік для перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог Позивач зазначає, що він є військовим пенсіонером та колишнім військовослужбовцем Національної гвардії України. Звертає увагу суду на те, що раніше, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 у справі № 380/18843/24 (яке залишене без змін судом апеляційної інстанції та набрало законної сили), Відповідача зобов`язано видати йому оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, застосувавши при розрахунку посадового окладу та окладу за військове звання актуальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 2023 рік (2684,00 грн).
На виконання вказаного судового рішення Відповідач склав довідку від 18.08.2025 № 31/28/37/182. Проте, Позивач не погоджується із тим, що у вказаній довідці додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавку за особливості проходження служби та премію, Відповідачем обнулено та визначено у розмірі 0 %. Позивач наголошує, що такі дії Відповідача є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, оскільки відповідно до розпорядження командувача Національної гвардії України від 01.03.2022 № Р-12 (яке було чинним станом на січень 2023 року) за його посадою (9 тарифний розряд) для діючих військовослужбовців встановлено надбавку в розмірі до 50 % та щомісячну премію до 250 % посадового окладу. Вважаючи офіційну відмову Відповідача внести відповідні зміни до довідки та вказати ці фіксовані розміри (50% та 250%) відверто протиправною та такою, що порушує його право на належне пенсійне забезпечення, Позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх соціальних прав.
Ухвалою від 05 січня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
20.01.2026 від Відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому орган комплектування просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач не заперечує факту складання та видачі довідки від 18.08.2025 № 31/28/37/182 на виконання попереднього судового рішення, у якій базові оклади були обчислені з прожиткового мінімуму на 2023 рік (2684 грн).
Однак Відповідач заперечує проти встановлення надбавки та премії у заявлених Позивачем розмірах 50 % та 250 % від цих вже збільшених окладів. На переконання Відповідача, оскільки для діючих військовослужбовців базові оклади продовжують розраховуватися з прожиткового мінімуму 2018 року (1762 грн), встановлення високих відсоткових ставок премій та надбавок є своєрідним компенсаторним механізмом для нівелювання низької бази. Відтак, механічне перенесення цих високих відсоткових ставок на збільшену судову розрахункову базу (2684 грн) призведе до того, що пенсіонер буде отримувати пенсійні виплати значно більші, ніж грошове забезпечення діючого військовослужбовця на аналогічній посаді, що створить соціальну нерівність та диспропорцію.
Крім того, Відповідач зазначає, що розміри премій та надбавок встановлюються внутрішніми розпорядженнями командувача НГУ виключно залежно від наявного фонду грошового забезпечення, мають тимчасовий характер і не є нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, з прийняттям яких закон пов`язує виникнення підстав для перерахунку пенсій. Окремо Відповідач наводить аргумент морально-правового спрямування, вказуючи, що Позивач не брав участі у відбитті повномасштабної збройної агресії РФ з 24.02.2022, не проходив службу під час дії правового режиму воєнного стану, а відтак не має обґрунтованого права вимагати перерахунку пенсії з використанням структури забезпечення тих військовослужбовців, які безпосередньо воюють та захищають державу.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення Відповідача, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 , проходив військову службу в Національній гвардії України (у військовій частині НОМЕР_1 ) та звільнений з військової служби 18.12.2009. З 17.02.2010 він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до приписів Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” № 2262-ХІІ.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01.11.2024 у справі № 380/18843/24 Відповідачем сформована та видана Позивачу довідка від 18.08.2025 № 31/28/37/182 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023.
Суд встановив, що у вказаній довідці базові показники, а саме посадовий оклад (4830,00 грн) та оклад за військовим званням (1560,00 грн), правомірно розраховані Відповідачем із застосуванням належної розрахункової величини — прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 (який складав 2684,00 грн), як це і було імперативно передбачено вказаним судовим рішенням.
Водночас, дослідивши зміст спірної довідки від 18.08.2025 № 31/28/37/182, суд констатує, що Відповідач встановив додаткові види грошового забезпечення на рівні нуля, а саме:
- надбавку за особливості проходження служби — 0 %;
- премію — 0 %.
Не погоджуючись із такими нульовими показниками додаткових виплат та вважаючи їх протиправним заниженням загального розміру грошового забезпечення, Позивач (діючи через свого представника — адвоката) звернувся безпосередньо до військової частини, з якої був звільнений (ВЧ НОМЕР_1 НГУ), із відповідним адвокатським запитом щодо надання інформації про фактичні розміри надбавок та премій за аналогічною посадою.
Листом від 03.11.2025 № 50/02/13-Є-181-Аз військова частина повідомила, що відповідно до розпорядження командувача Національної гвардії України від 01.03.2022 № Р-12 (яке було чинним та застосовувалося станом на січень 2023 року) для відповідних військовослужбовців було встановлено надбавку за особливості проходження служби в розмірі до 50 % та розмір щомісячного преміювання за 9 тарифним розрядом — до 250 % посадового окладу.
Отримавши ці документальні підтвердження, Позивач звернувся до Відповідача (РСЦ ГСЦ МВС) із вимогою внести зміни до виданої довідки та імперативно вказати в ній саме ці максимальні розміри (50 % та 250 %), однак отримав письмову відмову. Вважаючи такі дії державного органу відверто протиправними та такими, що порушують його право на перерахунок пенсії у належному повному розмірі з урахуванням усіх законних складових, Позивач звернувся за захистом своїх соціальних прав до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, аргументам Позивача та запереченням Відповідача, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Цей фундаментальний принцип покладає на суб`єкта владних повноважень безумовний обов`язок уникати свавілля та суворо дотримуватися нормативно визначених процедур під час реалізації своїх функцій.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який безпосередньо регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі — Закон № 2262-ХІІ).
Згідно з приписами частини третьої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством. Суд акцентує увагу на тому, що додаткові види грошового забезпечення та премії є невід`ємними складовими грошового забезпечення військовослужбовця, які безпосередньо впливають на кінцевий розмір пенсійної виплати та гарантують належний рівень соціального захисту.
Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців визначає Закон України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” від 20.12.1991 № 2011-XII (далі — Закон № 2011-XII). За приписами частин першої, другої та четвертої статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
При цьому, відповідно до приписів частини другої статті 21 Закону України “Про Національну гвардію України” від 13.03.2014 № 876-VII, військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, цього Закону, інших актів законодавства.
Реалізуючи делеговані повноваження щодо встановлення розмірів грошового забезпечення, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (далі — Постанова № 704). Пунктом 5 цієї Постанови керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, прямо надано право установлювати надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям у розмірі до 100 відсотків посадового окладу (з урахуванням окладу за званням та вислуги років), а також здійснювати преміювання відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії України деталізовані Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 № 200. Згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції, до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, а також щомісячні додаткові види (надбавки, доплати, винагороди, премія).
Покроковий механізм проведення самого перерахунку пенсій чітко врегульований нормами Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (далі — Порядок № 45). Цей підзаконний акт визначає порядок взаємодії державних органів щодо подання списків та оформлення довідок, і є обов`язковим для виконання всіма уповноваженими державними органами, включно з Відповідачем.
Суд зазначає, що згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.
Відтак, факт наявності у Позивача права на перерахунок пенсії з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки станом на 01.01.2023 (із застосуванням збільшеної розрахункової величини — прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 2023 рік) вже є встановленим преюдиційним фактом відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/18843/24 і додаткового доказування не потребує.
З огляду на вказане, межі предмета доказування у цій справі є досить вузькими та специфічними. Спір між сторонами зводиться виключно до вирішення питання: якими саме мають бути відсоткові показники додаткових видів грошового забезпечення (надбавки за особливості проходження служби та премії) у новій довідці?
Зокрема, суд має встановити, чи діяв Відповідач правомірно та обґрунтовано, самовільно обнуливши ці показники та встановивши їх на рівні 0 %, а також надати правову оцінку наявності чи відсутності законних підстав для зобов`язання Відповідача імперативно зафіксувати ці показники на максимальному рівні у 50 % та 250 %, як того безапеляційно вимагає Позивач.
Надаючи правову оцінку цим обставинам, суд вважає за необхідне детально проаналізувати як вимоги Позивача, так і мотиви Відповідача, керуючись принципом верховенства права та нормами спеціального законодавства.
Щодо вимог Позивача про встановлення фіксованих розмірів надбавки (50%) та премії (250%)
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо необхідності зазначення у довідці фіксованих розмірів виплат (50% та 250%), Позивач посилається на внутрішнє розпорядження командувача Національної гвардії України від 01.03.2022 № Р-12, яке встановлювало такі межі для діючих військовослужбовців.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі — КАС України), при виборі і застосуванні норми права суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Правова оцінка внутрішнім документам силових відомств (окремим дорученням, розпорядженням командувачів, телеграмам), якими щороку встановлюються розміри премій та надбавок, надана Судовою палатою з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 17 лютого 2026 року у справі № 520/5814/24.
Верховний Суд дійшов висновку, що такі розпорядження (яким є і розпорядження командувача НГУ № Р-12) є відомчими, внутрішніми розпорядчими актами тимчасового характеру. Їхня головна мета — регулювання виплат виключно діючим військовослужбовцям у межах поточних бюджетних асигнувань, виділених на відповідний рік. Такі розпорядження не містять нормативно-правових приписів загальної дії та не породжують автоматичних правових підстав для перенесення цих максимальних розмірів до довідок пенсіонерів. Відповідно, ці документи не є рішеннями Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення в розумінні статті 63 Закону № 2262-ХІІ.
Додатково суд звертає увагу на сам текст інформації, наданої військовою частиною: у розпорядженні № Р-12 вказано, що надбавка встановлюється в розмірі “до 50%”, а премія “до 250%”. Таке формулювання означає встановлення граничного максимуму, а не фіксовану сталу величину, яка має обов`язково застосовуватися до всіх без винятку військовослужбовців.
З огляду на це, вимога Позивача зобов`язати Відповідача імперативно вписати у довідку конкретні максимальні розміри виплат (50% та 250%) із посиланням виключно на внутрішнє розпорядження є необґрунтованою та такою, що не узгоджується з правовими висновками Верховного Суду.
Щодо оцінки дій Відповідача (встановлення 0% надбавки та 0% премії)
Відмовляючи Позивачу у фіксації максимальних ставок, суд водночас не може погодитися з діями Відповідача, який у виданій довідці від 18.08.2025 встановив ці додаткові види грошового забезпечення на рівні 0 %.
Положення пункту 5 Постанови КМУ № 704 передбачають виплату військовослужбовцям щомісячної премії у розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів. Тому встановлення премії на рівні 0% є прямим порушенням цієї норми Уряду.
Внаслідок скасування судом змін до Порядку № 45 (рішення у справі № 826/3858/18), відновила свою дію попередня редакція пункту 5 цього Порядку. Відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45, щомісячні надбавки, доплати, підвищення та щомісячна премія враховуються у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.
Відповідач, на якого покладено функцію оформлення довідок про розмір грошового забезпечення, не наділений повноваженнями на власний розсуд обнуляти надбавки та премії чи штучно їх занижувати. Його прямий обов`язок полягає в об`єктивному зазначенні тих складових додаткового грошового забезпечення, які фактично виплачувалися у середніх розмірах діючим військовослужбовцям за відповідною (аналогічною) посадою станом на 01 січня 2023 року.
Суд відхиляє доводи Відповідача про те, що математичне зменшення (чи обнулення) відсотків є необхідним для вирівнювання доходів пенсіонера та діючого військовослужбовця через застосування різних розрахункових баз (1762 грн та 2684 грн). Суд зазначає, що визнання права пенсіонера на обчислення базового окладу з 2684 грн ґрунтується на прямих вимогах закону (зокрема, на відновленій дії п. 4 Постанови № 704). Водночас Відповідач не має правових підстав здійснювати самостійне коригування інших виплат для досягнення математичної пропорції, оскільки це призводить до порушення іншої імперативної норми — абзацу 5 пункту 5 Порядку № 45, яка вимагає зазначати саме фактичні середні відсотки.
Також суд не бере до уваги аргументи Відповідача стосовно того, що Позивач не проходив військову службу під час дії правового режиму воєнного стану після 24.02.2022 року. Суд зазначає, що норми Закону № 2262-ХІІ та Порядку № 45 є універсальними для всіх осіб, які підпадають під їхню дію. Чинне пенсійне законодавство не містить положень, які б передбачали диференціацію або обмеження прав пенсіонерів на загальний перерахунок базової пенсії залежно від часу проходження ними служби.
Таким чином, дії Відповідача щодо встановлення у довідці нульових показників надбавки та премії не ґрунтуються на законі та суперечать вимогам Порядку № 45 і Постанови № 704. Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти обґрунтовано, добросовісно та пропорційно. Суд констатує, що при формуванні спірної довідки цих критеріїв дотримано не було.
Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність встановлення додаткових видів грошового забезпечення на рівні 0 %.
Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Зважаючи на встановлені обставини та керуючись статтею 245 КАС України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з метою належного та ефективного захисту порушених прав Позивача.
Суд зобов`язує Відповідача видати довідку станом на 01.01.2023, у якій базові оклади мають бути обчислені з прожиткового мінімуму 2684,00 грн, а додаткові види грошового забезпечення (зокрема надбавку за особливості проходження служби та премію) необхідно зазначити у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії (січень 2023 року), за відповідною (аналогічною) посадою, як того вимагає абзац п`ятий пункту 5 Порядку № 45. При цьому вимога Позивача щодо обов`язкової фіксації цих виплат на максимальному рівні 50% та 250% не підлягає задоволенню як така, що не має достатнього нормативного обґрунтування
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає наступне.
Згідно з наявною у матеріалах справи квитанцією, Позивачем при зверненні до суду через підсистему “Електронний суд” було фактично сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.
Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Водночас, частина перша статті 139 КАС України встановлює загальне правило, згідно з яким при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем.
Оцінюючи характер спору, суд бере до уваги, що основна матеріально-правова вимога Позивача (визнання протиправними дій Відповідача щодо встановлення у довідці нульових показників надбавок та премій та зобов`язання видати нову, виправлену довідку) судом задоволена. Відмова суду стосується виключно обраного Позивачем специфічного алгоритму розрахунку (застосування фіксованого максимального відсотка замість середнього). 
З огляду на те, що факт порушення права Позивача на належне пенсійне забезпечення з боку Відповідача знайшов своє підтвердження, суд вважає за необхідне відійти від принципу математичної пропорційності та стягнути на користь Позивача за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача всю суму сплаченого судового збору — 968,96 грн. 
Це забезпечить ефективне відновлення порушених прав та реальний доступ до правосуддя.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
у х в а л и в :
1. Позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) (код ЄДРПОУ 45307457) щодо зазначення у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 18.08.2025 № 31/28/37/182, виданій на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) станом на 01.01.2023, надбавки за особливості проходження служби у розмірі 0 % та премії у розмірі 0 %.
3. Зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) (місцезнаходження: вул. Данила Апостола, буд. 11, м. Львів, 79040; код ЄДРПОУ 45307457) скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) станом на 01 січня 2023 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, із визначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року (2684,00 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про процентну надбавку за вислугу років, а також про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (зокрема надбавки за особливості проходження служби та премії) у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії (січень 2023 року) за відповідною (аналогічною) посадою, з якої Позивача було звільнено на пенсію, відповідно до вимог абзацу п`ятого пункту 5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023.
4. У задоволенні інших позовних вимог — відмовити.
5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях (філія ГСЦ МВС) (місцезнаходження: вул. Данила Апостола, буд. 11, м. Львів, 79040; код ЄДРПОУ 45307457) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Повний текст рішення складений 03 квітня 2026 року.
Суддя Коморний О.І.