Справа № 365/1082/25 
Номер провадження: 2/365/163/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
іменем України

07 квітня 2026 року селище Згурівка
Згурівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Кучерявої Л.М.
за участю секретаря судового засідання Воєводи І.С. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду № 2 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2025 року позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі – ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР»), в особі керівника Ткаченко М.М., через підсистему ЄСІТС «Електронний суд», звернулося до Згурівського районного суду Київської області з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути із відповідача ОСОБА_1 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 18073,56 гривень, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень та понесені витрати на правову допомогу у розмір 9000,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 102779557 та 18.06.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 4334937. Договори укладені в електронній формі. Станом на дату подання позову строк повернення грошових коштів за договорами настав, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню у судовому порядку.
17 грудня 2021 року було укладено договір № 17/12-2021-62, відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 102779557. 10 березня 2023 року було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 102779557. Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за Договором № 102779557.
04 лютого 2022 року було укладено договір № 04-02-02/2022, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4334937. 10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 4334937. Таким чином ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за Договором № 77435332.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 102779557 від 22.09.221, що підлягає стягненню з позичальника, станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 16380,00 гривень, з яких: 2000,00 гривень – заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 13800,00 гривень – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 580,00 гривень – заборгованість за комісіями.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 4334937 від 18.06.2021, що підлягає стягненню з позичальника, станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 1693,56 гривень, з яких: 1350,00 гривень – заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту); 319,75 гривень – заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 21,60 гривень – інфляційні збитки; 2,21 гривень – нараховані 3% річних. 
Загальний розмір заборгованості за кредитними договорами становить 18073,56 гривень. 
Попередня сума судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з пред`явленням даного позову та розглядом справи, складає 2422,40 гривень судового збору та 9000,00 гривень витрат на правничу допомогу.
Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 25.12.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, постановила розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті справи, призначила справу до розгляду по суті.
У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.
Разом з тим, як зазначено у постанові Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 905/2382/17 відсутність відзиву на позов не є визнанням позовних вимог та не означає доведеність позовних вимог. 
Будь-яких письмових заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.
Згурівський районний суд Київської області своєю ухвалою від 24.02.2026 поновив позивачу строк на подання клопотання про витребування доказів, частково задовольнив клопотання про витребування доказів та витребував від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що містить банківську таємницю, зокрема, про видачу відповідачу платіжної картки та виписки по рахункам за номером платіжної картки на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів за кредитними договорами, та ідентифікаційні дані власника такої платіжної картки. 
На виконання вказаної ухвали суду 25.03.2026 до суду від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла витребовувана інформація. 
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, у позовній заяві просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 повторно в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток за адресою його реєстрації та публікації оголошення про виклик в суд на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзиву на позовну заяву до суду не направляв.
За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання.
Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір – це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
З досліджених письмових доказів по справі судом встановлено, 18.06.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою ІКС Товариства укладено Договір про надання споживчого кредиту № 4334937, за умовами якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту – 1350,00 гривень. Строк кредитування – 25 днів. Тип процентної ставки – фіксована. Стандартна процентна ставка – 1,90% в день та застосовується в межах всього строку кредитування. Знижена процентна ставка становить 1,805% в день та застосовується у випадку, якщо споживач до в межах строку визначеного в п. 1.4 договору (25 днів) або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою споживача відбудеться продовження строку кредиту на новий строк. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом – 1991,25 гривень; за зниженою ставкою – 1959,19 гривень. Договір про надання споживчого кредиту № 4334937 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача Семенченка О.Г. – М467961.
Також 22.09.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір про споживчий кредит № 102779557 (індивідуальна частина), за умовами якого кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору (15 днів з 22.09.2021) надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору (2000,00 гривень), а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту (580,00 гривень, яка нараховується за ставкою 29,00% від суми кредиту одноразово) та проценти за користування кредитом (900,00 гривень, які нараховуються за ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) у встановлений п. 1.4. договору термін (07.10.2021) та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором – фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3. цього договору. Згідно додатку № 1 до Договору про споживчий кредит № 102779557 від 22.09.2021 «Графік платежів за договором про споживчий кредит» загальна вартість складає 3480,00 гривень, з яких: 2000,00 гривень – чиста сума кредиту; 900,00 гривень – проценти за користування кредитом; 580,00 гривень – комісія за надання кредиту. Договір споживчий кредит № 102779557 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідача Семенченка О.Г. – Z907502.
Уклавши вказані договори на умовах, викладених у них, відповідач тим самим засвідчив свою згоду та взяв на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені.
Підписання відповідачем кредитних договорів свідчить про те, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, що відповідає положенням статті 638 ЦК України, а наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною першою ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору № 4334937 від 18.06.2021 визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 . 
На підтвердження факту надання первісним кредитором та отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів на виконання умов Договору № 4334937 від 18.06.2021 позивачем до позовної заяви додано лист ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», адресований ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», та лист ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», адресований ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», з яких вбачається, що 18.06.2021 первісним кредитором через систему EasyPay було успішно перераховано відповідачу кредитні кошти у розмірі 1350,00 гривень на платіжну картку № НОМЕР_1 .
На підтвердження факту надання первісним кредитором та отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів на виконання умов Договору № 102779557 від 22.09.2021 позивачем до позовної заяви додано квитанцію про здійснення переказу коштів у сумі 2000,00 гривень на картковий рахунок НОМЕР_2 із призначенням платежу: кошти згідно договору 102779557. Видача коштів здійснювала через систему LiqPay.
Окрім наданих позивачем доказів на підтвердження видачі відповідачу кредитних коштів за Договором № 4334937 від 18.06.2021 та за Договором № 102779557 від 22.09.2021, вказане підтверджується також інформацією та виписками по картковому рахунку № НОМЕР_3 , що надані АТ КБ «ПРИВАБАНК» на виконання ухвали суду від 24.02.2026.
З досліджених доказів вбачається, що позивачем доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів на виконання умов Договору № 4334937 від 18.06.2021 та Договору № 102779557 від 22.09.2021.
Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором.
Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів.
Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
З розрахунку заборгованості за Договором № 4334937 від 18.06.2021, здійсненого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», вбачається, що станом на 03.02.2022 за відповідачем ОСОБА_1 рахується загальна заборгованість у розмірі 1669,75 гривень, з яких 1350,00 гривень – основний борг та 319,75 гривень – відсотки за користування кредитом.
Із розрахунку заборгованості за Договором № 102779557 від 22.09.2021 вбачається, що первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» здійснювалося нарахування відсотків на тіло кредиту в межах строку кредиту та у відсотках, що відповідають умовам укладеного договору. Станом на 06.12.2021 загальна заборгованість за Договором № 102779557 від 22.09.2021 складає 9480,00 гривень, з яких: 2000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту; 6900,00 гривень – заборгованість по процентам; 580,00 гривень – заборгованість по комісії.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
У статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора.
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору факторингу. 
Судом встановлено, що 17.12.2021 між ТОВ «МІЛОАН» (клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (фактор) було укладено договір факторингу № 17/12-2021-62, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 62844105,23 гривень, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками. Відповідно до розділу 7 договору сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 2503264,98 гривень. Фактор здійснює фінансування на користь клієнта шляхом одноразового перерахування суми грошових коштів протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання цього договору. Пунктом 6.1.4. розділу 6 договору встановлено, що право вимоги переходить до фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. 
20 грудня 2021 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», відповідно до п. 7.2 розділу 7 договору факторингу перерахувало на рахунок ТОВ «МІЛОАН» 2503264,98 гривень (призначення платежу: оплата лоту згідно договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021) цим самим здійснило фінансування, що є моментом набуття права вимоги до боржників.
17 грудня 2021 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «МІЛОАН», на виконання умов договору факторингу, підписали Реєстр боржників до договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021 та Акти приймання-передавання Реєстру боржників за договором факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021, в тому числі в електронному вигляді. 
З досліджених письмових доказів вбачається, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 17.12.2021 набуло право вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників, зокрема, до ОСОБА_1 (порядковий № 2443 Реєстру боржників) за Договором № 102779557 від 22.09.2021. Загальна сума заборгованості, яка рахується за відповідачем на момент відступлення права вимоги складає 9480,00 гривень, з яких: 2000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту; 6900,00 гривень – заборгованість по процентам; 580,00 гривень – заборгованість по комісії.
Крім того, судом встановлено, що 04.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (фактор) було укладено договір факторингу № 04-02-02/2022, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 27233495,06 гривень, а фактор зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку, передбаченому цим договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами позики, укладеними між клієнтом і боржниками. Відповідно до розділу 7 договору сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 736363,73 гривень. Фактор здійснює фінансування на користь клієнта шляхом одноразового перерахування суми грошових коштів протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання цього договору. Пунктом 6.1.4. розділу 6 договору встановлено, що право вимоги переходить до фактора після здійснення повного фінансування з моменту підписання сторонами Акту приймання-передавання Реєстру боржників в електронному вигляді, який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. 
04 лютого 2022 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», відповідно до п. 7.2 розділу 7 договору факторингу перерахувало на рахунок ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 736363,73 гривень (призначення платежу: оплата лоту згідно договору факторингу № 04-02-02/2022 від 04.02.2022) цим самим здійснило фінансування, що є моментом набуття права вимоги до боржників.
04 лютого 2022 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», на виконання умов договору факторингу, підписали Реєстр боржників до договору факторингу № 04-02-02/2022 від 04.02.2022 та Акти приймання-передавання Реєстру боржників за договором факторингу № 04-02-02/2022 від 04.02.2022, в тому числі в електронному вигляді. 
З досліджених письмових доказів вбачається, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» 04.02.2022 набуло право вимоги до боржників, зазначених в Реєстрі боржників, зокрема, до ОСОБА_1 (порядковий № 875 Реєстру боржників) за Договором № 4334937 від 18.06.2021. Загальна сума заборгованості, яка рахується за відповідачем на момент відступлення права вимоги складає 1669,75 гривень, з яких 1350,00 гривень – основний борг та 319,75 гривень – відсотки за користування кредитом.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом встановлено, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» у період з 04.02.2022 по 23.02.2022 здійснювало нарахування 3% річних та інфляційних збитків за Договором № 4334937 від 18.06.2021 і станом на 10.01.2023 заборгованість відповідача ОСОБА_1 за вказаним договором становить 1693,56 гривень, з яких: 1350,00 гривень – основний борг; 319,75 гривень – відсотки за користування кредитом; 2,21 гривень – 3% річних; 20,60 гривень – інфляційні втрати.
Із розрахунку заборгованості за Договором № 102779557 від 22.09.2021 вбачається, що у період з 17.12.2021 по 23.02.2022 протягом 69 календарних днів ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснювало нарахування відсотків за користування кредитом за стандартною відсотковою ставкою 5% на суму кредиту і станом на 10.01.2023 заборгованість відповідача ОСОБА_1 за вказаним договором становить 16380,00 гривень, з яких: 2000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту; 6900,00 гривень – заборгованість по процентам; 580,00 гривень – заборгованість по комісії; 6900,00 гривень – донараховані відсотки.
Дослідивши вказаний розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» неправомірно були донараховані відсотки на тіло кредиту у період із 17.12.2021 по 23.02.2022, виходячи з наступного.
Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 наголошує, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу). 
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо – можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу – позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Уклавши кредитний договір, сторони мають легітимні очікування щодо належного його виконання. Зокрема, позичальник розраховує, що протягом певного часу він може правомірно «користуватися кредитом», натомість кредитор розраховує, що він отримає плату (проценти за «користування кредитом») за надану позичальнику можливість не повертати всю суму кредиту одразу.
Разом з цим зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що підхід, за якого проценти за «користування кредитом» могли нараховуватися та стягуватися за період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, не тільки не відповідає правовій природі таких процентів, а й призводить до вочевидь несправедливих результатів.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що у цивільних та господарських відносинах, які регулює глава 71 ЦК України, важливо дотримати баланс інтересів позичальника та позикодавця в межах кредитних відносин, так само як і банку та вкладника у межах відносин за договором банківського вкладу.
Для вирішення подібних спорів важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). 
Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН» 22.09.2021 було укладено Договір про споживчий кредит № 102779557, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти на строк, визначений договором – до 07.10.2021. При цьому пунктом 2.3.1.2. договору визначено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролог націй). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в п. 1.6. договору – в даному випадку 5%.
Із розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «МІЛОАН», судом встановлено, що первісним кредитором було нараховано відсотки за користування кредитом як в межах строку кредитування – 15 днів до 07.10.2021, так і в період пролонгації строку кредитування але не більше 60 днів до 06.12.2021 включно за стандартною базовою ставкою 5%.
Таким чином, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» безпідставно були нараховані проценти за користування кредитом за період з 17.12.2021 по 23.02.2022, тобто після спливу визначеного договором строку кредитування із врахуванням пролонгації такого строку.
Від так, станом на 10.01.2023 заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Договором № 102779557 від 22.09.2021 становить 9480,00 гривень, з яких: 2000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту; 6900,00 гривень – заборгованість по процентам; 580,00 гривень – заборгованість по комісії.
Відповідно до ст. 1083 ЦК України наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави.
Згідно з п. 2.5. розділу 2 Договору факторингу № 17/12-2021-62 та п. 2.5. розділу 2 Договору факторингу № 04-02-02/2022 від 04.02.2022 фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі.
10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (первісний кредитор) та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (новий кредитор) було укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж), відповідно до умов якого первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом – боржники, зазначених у додатках № 1 та № 3 до цього договору (надалі також – реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договорами позики (кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом – «основні договори», надалі за текстом – права вимоги. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим договором. Право вимоги, що є предметом цього договору належить первісному кредитору на підставі, зокрема, договору факторингу № 17/12-2021-62 від 17.12.2021 між первісним кредитором та ТОВ «МІЛОАН» та договором факторингу № 04-02-02/2022 від 04.02.2022 між первісним кредитором та ТОВ «АВЕНТУС Україна».
Відповідно до п. 5.2. розділу 5 договору відступлення № 10-01/2023 права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді.
10 січня 2023 року сторони підписали Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв Реєстр боржників кількістю 207307. Після цього, з урахуванням умов договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, від первісного кредитора до нового кредитора переходять права вимоги заборгованості до боржників і новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с.54).
На підставі договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, згідно з Реєстром боржників від 10.01.2023 до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло, зокрема, право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Договором № 4334937 від 18.06.2021 на загальну суму 1693,56 гривень, з яких: 1350,00 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 319,75 гривень – сума заборгованості за нарахованими процентами; 23,81 гривні – відсотки, нараховані у відповідності до ст. 625 ЦК України (п. 133905 реєстру боржників), а також право вимоги за Договором № 102779557 від 22.09.2021 на загальну суму 16380,00 гривень, з яких: 2000,00 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 13800,00 гривень – сума заборгованості за нарахованими процентами; 580,00 гривень – комісія (п. 72235 реєстру боржників).
Із розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», вбачається, що, як станом на дату відступлення права вимоги (10.01.2023), так і на дату розрахунку (01.12.2025), заборгованість ОСОБА_1 за Договором № 4334937 від 18.06.2021 складає 1693,56 гривень, з яких: 1350,00 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 319,75 гривень – сума заборгованості за нарахованими процентами; 23,81 гривні – відсотки, нараховані у відповідності до ст. 625 ЦК України. Жодних нарахувань за період з 10.01.2023 по 01.12.2025 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не здійснювало.
Із розрахунку заборгованості, здійсненого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», вбачається, що, як станом на дату відступлення права вимоги (10.01.2023), так і на дату розрахунку (01.12.2025), заборгованість ОСОБА_1 за Договором № 102779557 від 22.09.2021 складає 16380,00 гривень, з яких: 2000,00 гривень – сума заборгованості за основним зобов`язанням; 13800,00 гривень – сума заборгованості за нарахованими процентами; 580,00 гривень – комісія. Жодних нарахувань за період з 10.01.2023 по 01.12.2025 ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» не здійснювало. Проте, оскільки ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» безпідставно були нараховані відсотки за користування кредитом за вказаним договором понад строк кредитування, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Договором № 102779557 від 22.09.2021 становить 9480,00 гривень, з яких: 2000,00 гривень – заборгованість за тілом кредиту; 6900,00 гривень – заборгованість по процентам; 580,00 гривень – заборгованість по комісії.
Враховуючи все викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договорами підлягають частковому задоволенню в загальному розмірі 11173,56 гривень, з яких: 9480,00 гривень – заборгованість за Договором № 102779557 (в межах строку кредитування) та 1693,56 гривень – заборгованість за Договором № 4334937. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Позивачем при поданні позову понесені судові витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2422,40 гривень, а також витрати на правову допомогу у розмірі 9000,00 гривень, що підтверджується договором про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, заявкою на надання юридичної допомоги № 18 від 03.11.2025 та витягом з Акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025.
За правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволеної суми позову. Судом задоволено позовні вимоги на суму 11173,56 гривень, що у відсотковому співвідношенні становить 62%, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1502,00 гривні та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5580,00 гривень. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 514, 526, 625, 626, 628, 1046, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. 12, 13, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 4334937 від 18.06.2021 в загальному розмірі 1693 (одна тисяча шістсот дев`яносто три) гривні 56 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 102779557 в загальному розмірі 9480 (дев`ять тисяч чотириста вісімдесят) гривень 00 копійок. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 1502 (одна тисяча п`ятсот дві) гривні 00 копійок та понесені витрати на правову допомогу у розмірі 5580 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят) гривень 00 копійок. 
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Згурівським районним судом Київської області за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», юридична адреса: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, код ЄДРПОУ 44276926. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 .

Головуючий суддя Л.М. Кучерява