ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2026 р.  Справа № 911/3950/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.
при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників справи:
від позивача: Єгоров В. С. (адвокат – довіреність № 146 від 30.12.2025 р.)
від відповідача: не з`явились;

розглянувши матеріали справи 

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», м. Київ
до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа», м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область
про стягнення 244 894 297, 29 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулось звернулось в Господарський суд Київської області із позовом до КП Білоцерківської міської ради про стягнення 244 894 297, 29 грн основної заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані позивачем неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку щодо сплати за спожитий природний газ відповідно до Договору № 9521-ТКЕ(24)-09 постачання природного газу від 30.09.2024 р.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.01.2026 р. відкрито провадження у справі № 911/3950/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про стягнення 244 894 297, 29 грн і визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження і підготовче засідання якої призначено на 21.01.2026 р.
21.01.2026 р. через систему «Електронний суд» до суду від відповідача надійшов відзив б/н від 20.01.2026 р. на позовну заяву, що був долучений судом до матеріалів справи, в якому він визнає заборгованість перед позивачем та повідомив суд, що заявлена позивачем заборгованість виникла з обставин, які не залежали від відповідача.
21.01.2026 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 18.02.2026 р.
28.01.2026 р. через систему «Електронний суд» до суду від позивача надійшли пояснення на відзив б/н від 27.01.2026 р., що були долучені судом до матеріалів справи.
02.02.2026 р. через систему «Електронний суд» до суду від відповідача надійшли заперечення б/н від 02.02.2026 р., що були долучені судом до матеріалів справи.
18.02.2026 р. через систему «Електронний суд» до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 17.02.2026 р., у якому він просить суд при постановленні рішення здійснити розподіл судових витрат та стягнути з відповідача 50% сплаченого судового збору у зв`язку із визнанням позову.
18.02.2026 р. через систему «Електронний суд» до суду від відповідача надійшла заява б/н від 17.02.2026 р. про відстрочення виконання судового рішення, у якій він просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду Київської області до моменту компенсації відповідачу заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, але не менше, як на один рік з дня ухвалення такого рішення.
18.02.2026 р. за наслідками підготовчого засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 04.03.2026 р.
19.02.2026 р. через систему «Електронний суд» до суду від позивача надійшла заява б/н від 19.02.2026 р. на заяву про відстрочення виконання рішення, у якій він зазначає, що заява відповідача про відстрочення виконання судового рішення не містить виняткових обставин, які надають можливість відстрочити виконання рішення суду, а тому просить суд відмовити відповідачу в такій відстрочці.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.03.2026 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті із викликом та за участю представників учасників справи на 01.04.2026 р.
31.03.2026 р. через систему “Електронний суд” до суду від позивача надійшло клопотання б/н від 31.03.2026 р., в якому він просить суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи або відкласти розгляд справи.
31.03.2026 р. через систему “Електронний суд” до суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 31.03.2026 р., в якому він просить суд відкласти судове засідання у справі № 911/3950/25.
01.04.2026 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено його проведення на 15.04.2026 р.
15.04.2026 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про судове засідання був повідомлений належним чином.
За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.
Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд - 

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 р. між позивачем (надалі – Постачальник) та відповідачем (надалі – Споживач) було укладено договір № 9521-ТКЕ(24)-09 постачання природного газу (надалі – Договір), згідно з п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення, природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з вересня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 20 041,27951 тис. куб. метрів (п`ятдесят мільйонів сорок одна тисяча двісті сімдесят дев`ять, 51 куб. м), в тому числі по місяцях (далі також – розрахункові періоди):

Розрахунковий період	Замовлений обсяг, тис.куб.м	
 	Обсяг І (фіксований)	Обсяг ІІ	Обсяг ІІІ (фіксований)	Загальний обсяг	
вересень 2024 	0,00000	0,00000	6,00000	6,00000	
жовтень 2024 	1 705,64700	10,28700	185,95500	1 901,88900	
листопад 2024	6 484,06600	101,23700	789,53600	7 374,83900	
грудень 2024	7 912,28000	658,96700	1 615,41300	10 186,66000	
січень 2025	9 818,66300	235,27500	1 544,93600	11 598,87400	
лютий 2025 	7 994,54400	260,78400	1 109,19600	9 364,52400	
березень 2025 	7 068,59200	429,76400	996,53700	8 494,89300	
квітень 2025	875,99431	155,68000	81,92620	1 113,60051	
Всього	41 859,78631	1 851,99400	6 329,49920	50 041,27951	
Зобов`язання Постачальника щодо постачання природного газу відповідно до даного пункту Договору та реєстрація Споживача в Реєстрі споживачів Постачальника на інформаційній платформі Оператора ГТС (надалі – Реєстр або Реєстр споживачів) для Споживачів, які включені до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості згідно із Законом «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» наступають після настання відкладальних обставин, а саме – після надання такими Споживачами Постачальнику довідки (у довільній формі) про відкриття небюджетного рахунка в органах Казначейства та оригіналу або копії укладеного договору/додаткової угоди (додаткового договору) про договірне перерахування грошових коштів з поточних банківських рахунків, що відповідає вимогам, зазначеним у пункті 3.3 цього Договору. 
Постачання природного газу відповідно до даного пункту Договору та реєстрація Споживача в Реєстрі споживачів здійснюється до 30.04.2025 року, відповідно до пункту 3.3 цього Договору.
Пунктом 2.3. Договору передбачено, що підписанням цього Договору Споживач дає згоду Постачальнику на включення його до Реєстру споживачів відповідно до вимог Кодексу ГТС.
Відповідно до п. 2.4. Договору перегляд та коригування замовлених Споживачем обсягів природного газу за цим Договором може відбуватися шляхом підписання Сторонами додаткової угоди, в тому числі протягом відповідного розрахункового періоду, з урахуванням умов підпунктів 2.2.2 та 2.2.3 Договору.
Споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу і своєчасно обмежувати (припиняти) використання природного газу у разі перевищення замовлених обсягів.
Згідно з п. 3.5. Договору приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачу у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Підпунктом 4.1.1. п. 4.1. Договору визначено, що ціна на природний газ, який постачається за цим Договором встановлюється наступним чином:
ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг І (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ- 6 183, 33 грн, крім того ПДВ за ставкою 20 %, всього з ПДВ – 7 420, 00 грн;
крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124, 16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136, 576 грн, крім того ПДВ 20 % - 27, 315 грн всього з ПДВ - 163, 89 грн за 1 000 куб. м.
Всього ціна газу для Обсягу І (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583, 89 грн.
Відповідно до п. 5.1. Договору споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:
- 70% вартості фактично переданого відповідно до акта/актів приймання-передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. 
- остаточний розрахунок фактично переданий відповідно до акта/актів приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. 
У разу відсутності акта/актів приймання-передачі, фактична вартість використаного Споживачу природного газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.3 пункту 3.5 цього Договору.
Відповідно до п. 6.2. Договору Споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього Договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором та використовувати його відповідно до умов цього Договору.
Пунктом 13.1. Договору передбачено, що даний Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати накладення уповноваженим представником однієї зі Сторін останнього у часі кваліфікованого електронного підпису/удосконаленого електронного підпису (надалі – КЕП/УЕП), та діє до « 30» квітня 2025 р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.
Постачання природного газу згідно даного Договору Споживачу здійснюється з врахуванням умов пунктів 2.1., 3.3, 5.2 цього Договору.
31.01.2024 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 1 до Договору постачання природного газу від 17.10.2023 р. № 5527-ТКЕ(23)-17.
На виконання умов договору позивачем у період з листопада 2023 р. березень 2024 р. було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 450 778 275, 27 грн, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 30.09.2024 р. на загальну суму 238 544, 33 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2024 р. на загальну суму 6 071 463, 58 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2024 р. на загальну суму 274 642, 45 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2024 р. на загальну суму 11 807 129, 64 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2024 р. на загальну суму 50 233 882, 20 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2024 р. на загальну суму 2 376 658, 10 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2024 р. на загальну суму 20 242 562, 40 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2024 р. на загальну суму 25 207 705, 20 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2024 р. на загальну суму 3 382 191, 61 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2024 р. на загальну суму 58 561 070, 74 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2025 р. на загальну суму 58 712 655, 07 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2025 р. на загальну суму 3 630 009, 30 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2025 р. на загальну суму 23 619 792, 73 грн, актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2025 р. на загальну суму 66 547 464, 60 грн, актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2025 р. на загальну суму 5 618 724, 85 грн, актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2025 р. на загальну суму 19 511 683, 12 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2025 р. на загальну суму 11 483 292, 60 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2025 р. на загальну суму 7 461 624, 95 грн, актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2025 р. на загальну суму 44 224 371,47 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2025 р. на загальну суму 20 750 605, 56 грн, актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2025 р. на загальну суму 10 822 200, 77 грн, наявними у матеріалах справи. 
За період дії договору та на його виконання відповідачем до моменту звернення позивачем до суду із даним позовом було лише частково виконано свій обов`язок по оплаті за поставлений йому природний газ шляхом перерахування позивачу грошових коштів у розмірі 205 883 977, 98 грн, що підтверджується розрахунком суми основного боргу для підприємств КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» станом на 10.12.2025 р., виписками з казначейського рахунку ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” ( НОМЕР_1 ), наявними в матеріалах справи. 

Регулювання відносин, що виникають у зв`язку із постачанням природного газу здійснюється Господарським кодексом України (за умови якщо правовідносини виникли на час чинності даного нормативно-правового акту), Цивільним кодексом України, Законом України “Про ринок природного газу”, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ст. 714 цього ж кодексу за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Згідно з ст. 655 цього ж кодексу за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з положень ст. 712 цього ж кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.
Частиною 1 ст. 692 цього ж кодексу передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Частиною 1 ст. 530 цього ж кодексу закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач свій обов`язок щодо оплати за поставлений йому природний газ у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 244 894 297, 29 грн, що підтверджується підписаними між позивачем та відповідачем актами приймання-передачі природного газу на загальну суму 450 778 275, 27 грн, розрахунком суми основного боргу для підприємств КП Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» станом на 10.12.2025 р., виписками з казначейського рахунку ТОВ “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” ( НОМЕР_1 ), іншими доказами, наявними в матеріалах справи. 
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ст. 86 цього ж кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Вказаний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18. 
У процесі розгляду справи, відповідачем у відповідності до приписів ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували виконання ним у встановлений договором строк і станом на час розгляду справи у повному обсязі свого обов`язку по оплаті за поставлений йому природний газ згідно з договором № 9521-ТКЕ(24)-09 постачання природного газу від 30.09.2024 р.; факт наявності заборгованості за договором № 9521-ТКЕ(24)-09 постачання природного газу від 30.09.2024 р. відповідачем не заперечується, позовні вимоги позивача про стягнення основної заборгованості визнано повністю.
Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 244 894 297, 29 грн за договором № 9521-ТКЕ(24)-09 постачання природного газу від 30.09.2024 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З урахуванням вищезазначеного, а саме у зв`язку із визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з державного бюджету України 50% сплаченого згідно з платіжною інструкцією № 0000029917 від 26.12.2025 р. судового збору у розмірі 423 920, 00 грн.
Судові витрати, а саме 50% судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.
Як було зазначено вище, відповідач у заяві б/н від 17.02.2026 р. просить суд відстрочити виконання судового рішення до моменту компенсації відповідачу заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, але не менше, як на один рік з дя ухвалення такого рішення.
В обґрунтування своєї заяви відповідач також зазначає, що його заборгованість за договором № 9521-ТКЕ(24)-09 постачання природного газу від 30.09.2024 р. перед позивачем виникла саме внаслідок відсутності станом на момент розгляду справи механізму компенсації з Державного бюджету України різниці в тарифах на комунальні послуги.
Щодо вищезазначеної заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення, суд вважає за потрібне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Якщо судове рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, чи рішення, що підлягає виконанню, набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної чи касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, передбаченої абзацом першим цієї частини, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
2. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
3. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Невиконання боржником судового рішення про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна стягувача або майна, присудженого на користь стягувача, протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з боржника суми вартості відповідного майна, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, вартість майна неможливо визначити або майно відповідно до закону не може оцінюватися.
Вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".
4. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
5. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
6. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.
7. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.
З аналізу положень статті 331 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що відстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду (судова дискреція або "суддівський розсуд"), яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав. При вирішенні питання про відстрочку виконання судового рішення враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Тобто, законодавець пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють виконання судового рішення.
При цьому норми чинного господарського процесуального законодавства не містять вичерпного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення суду чи ускладнюють його виконання.
Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки (розстрочки) виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування. Тобто особа, яка подала заяву про відстрочку (розстрочку) виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення у даній справі або роблять таке виконання неможливим.
Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.
Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача.
Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.05.2025 р. у справі № 910/6632/23. 
У процесі розгляду справи відповідачем у відповідності до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, що б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють виконання або роблять неможливим виконання рішення суду, та зумовлюють відповідно до вимог закону його відстрочку, а тому у суду відсутні правові підстави застосовувати положення ст. 331 Господарського кодексу України щодо відстрочення виконання судового рішення у справі № 911/3950/25. 
Керуючись ст. ст. 123, 129, 191, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» (09109, вул. Мережна, буд. 3, м. Біла Церква, Білоцерківський район, Київська область; ідентифікаційний код 04654336) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (04116, вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ; ідентифікаційний код 42399676) 244 894 297 (двісті сорок чотири мільйони вісімсот дев`яносто чотири тисячі двісті дев`яносто сім) грн 29 (двадцять дев`ять) коп. основної заборгованості та судові витрати 423 920 (чотириста двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять) грн 00 (нуль) коп. судового збору.
3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (04116, вул. Шолуденка, буд. 1, м. Київ; ідентифікаційний код 42399676) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 423 920 (чотириста двадцять три тисячі дев`ятсот двадцять) грн 00 (нуль) коп., перерахований (сплачений) за платіжною інструкцією № 0000029917 від 26.12.2025 р.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду. 

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення складено і підписано
20 квітня 2026 р.