Справа № 420/39842/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф. розглянувши в порядку спрощеного провадження, у письмовому провадженні, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії,
встановив:

Позивач звернувся з позовною заявою до Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції України, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 28.10.2025 № 221 о/с, яким старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 1 роти охорони фізичних осіб, вантажів та мобільних об`єктів батальйону «Титан» УПО в Одеській області звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);
- визнати протиправним та скасувати наказ від 28.10.2025 № 1136 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників» в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби до ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на службі на посаді інспектора взводу № 1 роти охорони фізичних осіб, вантажів та мобільних об`єктів батальйону «Титан» УПО в Одеській області з 28.10.2025 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві та у відповіді на відзив зазначив, що оскаржувані накази є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки в порушення вимог Закону, позивач був позбавлений можливості захищатися під час здійснення щодо нього службового розслідування. Також, вказує, що оскаржувані накази суперечать ст. 62 Конституції України, оскільки вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України не доведено. Крім того, зазначає, що дійсно відмовився від надання пояснень на підставі ст. 63 Конституції України, однак зазначає, що йому не було роз`яснено його права, що підтверджується відсутністю переліку цих прав з підписом позивача. 
Відповідач подав відзив, в якому заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказав, що позивач мав можливість надати свої пояснення під час проведення відносно нього службового розслідування, однак, він сам не скористався цією можливістю. Крім того, зазначив, що наявність факту притягнення до кримінальної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності за наявності підстав.
Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Розглянувши надані сторонами документи, судом встановлено наступне.
На підставі наказу Управління поліції охорони в Одеській області від 14.10.2025 № 1078 було створено дисциплінарну комісію, якою проведено службове розслідування відносно інспектора взводу № 1 роти охорони фізичних осіб, вантажів та мобільних об`єктів батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_1 » УПО в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та осіб керівного складу батальйону «Титан» УПО в Одеській області. 
За результатами роботи дисциплінарної комісії складено висновок за матеріалами службового розслідування щодо порушення дисципліни та законності окремими працівниками УТЇО в Одеській області від 28.10.2025. Цей висновок був затверджений 28.10.2025 начальником УПО в Одеській області.
Згідно матеріалів справи, дисциплінарною комісією відповідача встановлено, що Другим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42025164690000059 від 21.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України за організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Так, 14.10.2025 на адресу УПО в Одеській області надійшла вимога, від 14.10.2025 №16-05-43634-25, що направлена старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, І. Мазуром у порядку ст.ст. 40, 93 КПК України. В цій вимозі було зазначено про здійснення Другим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Миколаєві досудового розслідування у кримінальному провадженні № 42025164690000059 від 21.08.2025 за ч. З ст. 332 КК України. Також, вказана вимога містила прохання надати органу слідства певні документи та інформацію стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Дисциплінарна комісія виснувала, що позивач підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, шляхом сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.
Крім цього, дисциплінарною комісією встановлено, що подія за участі позивача набула суспільного розголосу, що негативно впливає на формування позитивної громадської думки щодо стану правопорядку, діяльності Національної поліції України й рівень авторитету та довіри суспільства не до органів Національної поліції в цілому, а саме дискредитує звання поліцейського в цілому.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія зробила висновок, що з боку позивача був вчинений дисциплінарний проступок, який полягає у грубому порушенні службової дисципліни, що виразилося в порушенні вимог частини другої статті З, пункту 1 частини першої та частини другої статті 18, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 23, частини першої статті 64, статті 66 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої та пунктів 1, 2, 3, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, частини першої статті 1, статті 22, частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання корупції», абзаців другого та третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, а також, пунктів 6 і 7 розділу II Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100.
За скоєння дисциплінарного проступку, стосовно інспектора взводу № 1 роти охорони фізичних осіб, вантажів та мобільних об`єктів батальйону «Титан» УПО в Одеській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0029364), застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
28.10.2025 року наказом УПО в Одеській області №221 о/с, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).
Вважаючи накази №221 о/с від 28.10.2025 року та 28.10.2025 № 1136 протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.
При вирішенні цього спору, суд враховує наступні приписи та положення діючого законодавства.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII).
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.
Статтею 64 Закону № 580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки». Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.
Згідно ч.ч. 1-2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).
Статтею 11 Дисциплінарного статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст. 12 Дисциплінарного статуту).
Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
При цьому черговість накладення зазначених стягнень Дисциплінарним статутом не визначена, а тому, рішення про застосування того чи іншого дисциплінарного стягнення на порушника приймається керівником на підставі рекомендацій викладених дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування за умови його проведення.
З метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування (ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч. 1 цієї статті Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту).
Частиною 7 ст. 19 Дисциплінарного статут передбачено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (ч. 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту).
Частиною 1 статті 27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.
Відповідно до частин 1, 2 статті 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 р. за № 1355/32807) (далі Порядок №893).
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
За змістом пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Пунктом 13 розділу V Порядку №893 передбачено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.
Суд зазначає, що у подібних правовідносинах Верховний Суд, аналізуючи норми законодавства, які регулюють особливості проходження служби в поліції, неодноразово висновував (зокрема, у постановах від 23.11.2023 у справі № 420/14443/22, від 04.04.2025 у справі № 380/546/23), що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Із висновку дисциплінарної комісії та спірного наказу відповідача вбачається, що в ході проведення службового розслідування встановлено, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, оскільки, будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, знехтував цінностями, які він присягнув захищати, допустив грубе порушення службової дисципліни та вчинив дії, що підривають авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості, порушив Присягу працівника поліції.
На думку суду, зазначений проступок свідчить про те, що позивачем не було дотримано вимоги п.п. 1, 2 ст. 18 Закону № 580-VIII, яка покладає на поліцейського обов`язки, зокрема: неухильного дотримання положень Конституцій України, Законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги працівника поліції, визначеної ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII.
Верховний Суд у постанові від 26.05.2022 у справі № 420/3630/20 висловив правову позицію, що відсутність рішення компетентного органу про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності позивача не спростовує наявності в діях тієї ж особи дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції.
Таким чином, відсутність обвинувального вироку не свідчить про відсутність дисциплінарного проступку, наявність якого повністю підтверджена матеріалами службового розслідування. Крім того, суд зазначає, що позивач фактично не спростовує обставин встановлених під час кримінального провадження які лягли в основу дисциплінарного провадження.
Щодо доводів позивача про те, що його позбавлено права на захист, суд зазначає наступне.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до дисциплінарної комісії щодо його ознайомлення із матеріалами службового розслідування.
Крім того, позивач відмовився від надання пояснень під час службового розслідування, що не спростовую у позовній заяві..
З наведеного суд робить висновок, що позивач не скористався своїм правом як щодо надання поснень так і щодо ознайомлення із матеріалами службового розслідування, визначеним ст. 18 Дисциплінарного статуту.
Враховуючи викладене, суд робить висновок, що відповідач правомірно застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а оскаржувані позивачем накази прийняті відповідачем з дотриманням критеріїв правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд робить висновок про відмову у задоволенні позову повністю.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.
Керуючись ст. 242- 246 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління поліції охорони в Одеській області Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язати вчинити певні дії – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. 

Суддя Попов В.Ф.

.