Справа № 2-3716/11
2/435/687/2012 
Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

04 грудня 2012 року 
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: 
головуючого –судді Ан О.В.,
при секретареві –Погребняк Н.Л. Плахотіній Л.І.,
за участю: позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – ОСОБА_2 ,
відповідача – ОСОБА_3 ,
представника відповідача – ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О., про визнання договору довічного утримання недійсним та скасування реєстрації права власності, суд, - 

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О., про визнання договору довічного утримання (догляду) недійсним, з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 82 роки, померла ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 залишила заповіт на племінницю ОСОБА_1 . 15.06.2009 року ОСОБА_1 зареєструвала заяву про прийняття спадщини згідно заповіту у Першій Криворізькій державній нотаріальній конторі. Проте їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з тим, що ОСОБА_5 за життя, 30.06.2006 року уклала договір довічного утримання (догляду) з ОСОБА_3 , яка переоформила квартиру на своє ім`я. Позивачка, як правонаступник після смерті своєї тітки, ОСОБА_5 просить визнати договір довічного утримання (догляду) недійсним, посилаючись на те, що він був укладений в результаті обману, а саме: ОСОБА_3 не мала наміру та матеріальної можливості виконувати договірні зобов`язання та після отримання примірника договору переоформила квартиру на себе. Крім того, ОСОБА_5 мала освіту 5 класів, сильно хворіла, мала фізичну ваду –глухота, писати і читати не могла і в зв`язку з цим не розуміла, який документ підписує і які правові наслідки настають у разі укладення договору довічного утримання (догляду), була введена в оману і уклала договір в результаті помилки. 
Позивачка та представник позивача, в судовому засіданні, підтримали позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, пояснили що ОСОБА_3 ввела ОСОБА_5 в оману; уклала договір довічного утримання (догляду) і свої обов`язки не виконувала; догляд за ОСОБА_5 проводила ОСОБА_1 , вона і поховала ОСОБА_5 ; просили суд визнати договір довічного утримання №1616 від 30.06.2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 недійсним та скасувати реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_3 . В своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначила також, що хоча ОСОБА_5 хоча і погано чула, однак вона могла читати, коли їй писали невеликі фрази на папері, добре розуміла співрозмовника «по губам»; паспорт ОСОБА_5 та документи на квартиру вона тримала у себе.
Відповідач та представник відповідача, в судовому засіданні, позовні вимоги не визнали, підтримала письмові заперечення проти позову та просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що дії відповідачки після укладення договору довічного утримання (догляду) «по переоформленню квартири на себе`відповідають чинному законодавству; твердження позивача, що ОСОБА_3 при укладенні договору довічного утримання (догляду) ввела ОСОБА_5 в оману і не мала намір і матеріальної можливості виконувати договір безпідставні, бо ОСОБА_5 розуміла свої дії та, хоча і погано чула, могла читати і спілкуватися; договір довічного утримання (догляду) був нотаріально посвідчений, нотаріус впевнився у дієздатності ОСОБА_5 , а також у тому, що волевиявлення останньої відповідає її волі. ОСОБА_3 виконувала свої обов`язки за договором довічного утримання (догляду): надавала ОСОБА_5 матеріальне утримання та побутове обслуговування, зробила в квартирі ремонт. Навіть після того, як позивачка забрала ОСОБА_5 , ОСОБА_3 продовжувала виконувати свої обов`язки –надсилала ОСОБА_5 кошти поштовими переказами, привозила продукти харчування і залишала їх біля дверей, бо ОСОБА_5 була замкнена в квартирі позивачкою і не могла відчинити двері. 
Третя особа –Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О. про час та місце розгляду справи в суді повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився.
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кожний окремо пояснили, що не були присутні при укладенні договору довічного утримання (догляду), про обставини його укладення нічого повідомити не могли, про договір дізналися від ОСОБА_1 ; ОСОБА_5 мала ваду –погано чула, припустили, що вона в такому стані не могла укласти договір довічного утримання (догляду), бо могла читати тільки короткі фрази і, скоріш за все не могла писати. З ОСОБА_5 спілкувалися рідко, за декілька місяців до її смерті. 
Свідок ОСОБА_9 , син відповідачки, пояснив, що його мати познайомилась з померлою ОСОБА_5 на ринку, почала їй допомагати, привозила з села продукти харчування, прибирала в квартирі, бо ОСОБА_5 сказала, що родичів в неї немає, запрошувала ОСОБА_3 жити у неї, хотіла подарувати квартиру. Після укладення договору довічного утримання (догляду) в 2006 році ОСОБА_3 продовжувала доглядати за ОСОБА_5 , купувала ліки, продукти харчування, одяг, погасила заборгованість з комунальних платежів біля 5000 грн.; він також відвідував ОСОБА_5 привозив ліки, продукти харчування. ОСОБА_5 поїхала до ОСОБА_3 в смт. Софіївка добровільно, ніякого примусу не було, а в цей час в квартирі зробили ремонт. Він не був присутній при укладенні договору довічного утримання (догляду), однак ОСОБА_5 розуміла, що відбувається, він з нею спілкувався після укладення договору, ніякого примусу при укладенні договору та пізніше не було; вона могла читати і договір нотаріус надрукував великим шрифтом, щоб його легше було прочитати.
Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , кожна окремо пояснили, що спілкувалися з ОСОБА_5 , коли вона мешкала в смт. Софіївка. Від ОСОБА_3 дізналися, що укладено договір довічного утримання (догляду) і вона доглядає за ОСОБА_5 . ОСОБА_5 погано чула, однак могла спілкуватися; вона була доглянута, чиста, у чистому охайному одязі, нагодована; жила в окремій невеликій, але теплій і чистій кімнаті. ОСОБА_5 не скаржилась їм, що її утримують силою, говорила, що їй у ОСОБА_3 добре, їла, що забажає, їжа свіжа, бо все своє домашнє. У ОСОБА_3 була можливість доглядати ОСОБА_5 , вона мала своє господарство. Весною ОСОБА_5 забрали родичі, ОСОБА_3 з ОСОБА_11 їздили в місто до ОСОБА_5 , їм ніхто не відкрив, продукти залишили біля дверей. ОСОБА_3 хвилювалася за ОСОБА_5 їздила в місто, шукала її.
Свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , кожна окремо пояснили, що мешкали по сусідству з ОСОБА_5 довгий час, добре знали останню. В 2005 році ОСОБА_5 стала немічною, потребувала сторонньої допомоги, була недоглянута, неохайно вдягнута, казала, що нікому за нею доглядати. В 2006 році ОСОБА_5 розповідала їм та іншим сусідам, що знайшлась жінка, яка буде за нею доглядати, а вона за це передасть їй свою квартиру. Після укладення договору довічного утримання (догляду) ОСОБА_5 посвіжішала, була доглянута, охайна; в квартирі зробили ремонт, замінили сантехніку; знають, що ОСОБА_5 мешкала у ОСОБА_3 в смт. Софіївка, а потім її звідти забрала племінниця, закрила в квартирі на два тижні, так, що ОСОБА_5 не могла вийти, в неї майже не було їжі і сусіди з верхніх поверхів спускали їй їжу на мотузці, а коли увійшли в квартиру, то холодильник був порожній і крім несвіжої перлової каші нічого не було. В цей час ОСОБА_3 приїздила до ОСОБА_5 , але в квартиру потрапити не могла, привозила продукти, залишала їх біля дверей. ОСОБА_5 розказувала, що у ОСОБА_3 їй було добре. Не заперечували, що ОСОБА_5 погано чула, але могла читати, навіть без окулярів, все розуміла, могла спілкуватися. 
Суд дослідив матеріали справи: 
- ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтво про смерть, яке видане Саксаганським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №1412 (а.с.9);
- Заповіт від 16.11.1993 року, відповідно до якого ОСОБА_5 на випадок смерті заповіла належну їй квартиру, що знаходиться в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори, Умріхіною К.А. та зареєстровано в реєстрі за №1-7402 (а.с.10);
- заява ОСОБА_1 Першій Криворізькій державній нотаріальній конторі, в.о. державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори, яка реєстрована в реєстрі за №2-1207, про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 за заповітом, посвідченим ОСОБА_14 , приватним нотаріусом Криворізької міської нотаріальної контори 16 листопада 1993 року, згідно рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 16 квітня 2009 року по цивільній справі №2-1818/09 (а.с.11);
- свідоцтво про право власності на житло від 28.10.1993 року, видане Житлово-комунальною конторою орендованого будівельно-монтажного підприємства «Кривбасрудбуд», згідно з розпорядженням від 27.10.1993 р., відповідно до якого ОСОБА_5 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1 (а.с.12);
- постанова Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори від 13.08.2010 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру розташовану у АДРЕСА_2 , після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру (а.с.15);
- договір довічного утримання від 30.06.2006 року, відповідно до якого ОСОБА_5 передає, а ОСОБА_3 отримує у власність квартиру АДРЕСА_1 , та взамін чого зобов`язується забезпечувати ОСОБА_5 утриманням та доглядом довічно. Договір посвідчено Стюрко О.О., приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області та зареєстровано в реєстрі за №1616 (а.с.16-21);
- акт від 20.07.2008 року про тимчасове проживання, в якому зазначено, що ОСОБА_5 тимчасово проживає в квартирі ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.23);
- довідка №305 від 30.07.2008 року видана КЗ «Міської лікарні №1»про причину смерті ОСОБА_5 (а.с.24);
- накладна №б/н від 30.07.2008 року з надання ритуальних послуг видана ОСОБА_1 (а.с.24);
- письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які надані Прокурору Саксаганського району м. Кривого Рогу ОСОБА_19 (а.с.89-94,98-100);
- лист Прокуратури Саксаганського району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.05.2007 року №115ж, в якому зазначено, що Прокуратурою Саксаганського району м. Кривого Рогу розглянута скарга ОСОБА_3 на незаконні дії ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_5 . Зазначений ОСОБА_3 факт про незаконне утримання ОСОБА_5 . ОСОБА_1 в ході перевірки не знайшов свого підтвердження. Крім того ОСОБА_5 пояснила, що договір довічного утримання з ОСОБА_3 не укладала. Опитані за місце проживання ОСОБА_5 сусіди пояснили, що ОСОБА_1 регулярно провідує ОСОБА_5 та привозить їй продукти харчування. На даний час, так як ОСОБА_5 , потребує постійного нагляду, вона проживає у своїх родичів (а.с.97);
- договір №15-12 від 20.12.2006 року, укладений між ОСОБА_3 та СПД ОСОБА_20 , відповідно до якого виконавець зобов`язується виготовити та передати у власність ОСОБА_3 металопластикові вироби (а.с.106);
- товарні чеки від 03.10.2006р., 20.12.2006р., 23.09.2006р. та 12.10.2006р. (а.с.107-108);
- довідка №132/05-19, видана УПФУ в Софієвському районі Дніпропетровської області, в тому, що ОСОБА_3 знаходиться на обліку в УПФУ В Софієвському районі Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком при повному стажі (а.с.109);
- акт від 19.12.2011 року про тимчасове проживання, відповідно до якого ОСОБА_5 , що мешкала по АДРЕСА_2 . В період часу з вересня 2006 року по березень 2007 р. тимчасово проживала в домоволодінні ОСОБА_3 , яке розташоване по АДРЕСА_4 (а.с.110);
- квитанції про прийняття поштового переводу гр. ОСОБА_5 (а.с.113-114);
- квитанції про сплату комунальних платежів за квартиру АДРЕСА_1 , платник ОСОБА_3 (а.с.115-119);
- Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Попова В.В. від 20.12.2011 р., відповідно до якого відмовлено в задоволенні уточненого позову прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до ОСОБА_3 про визнання договору довічного утримання недійсним. Рішення набрало законної сили 02.01.2012 року. (а.с.120-122).
Суд критично оцінює надані позивачем письмові докази: 
- письмові свідчення свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 (а. с. 93-94 98-100), які стверджували, що ОСОБА_5 мала психічні вади, бо суду не надано доказів того, що за життя ОСОБА_5 була визнана недієздатною. Крім того, судом при оцінці вказаних письмових свідчень враховуються положення ч. 1 ст. 145 ЦПК України, якою фактично передбачено, що обов`язковим доказом для оцінки психічного стану особи є судово-психіатрична експертиза.
- письмові пояснення ОСОБА_5 прокурору Саксаганського району м. Кривого Рогу, бо у вказаному документі не зазначена дата його складання, він не написаний ОСОБА_5 власноручно, не підписаний нею, не зазначено в ньому також, чи мала ОСОБА_5 можливість ознайомитися з цим документом, прочитати його, не вказано також ким цей документ був складений і написаний, хто проводив опитування ОСОБА_5 ; клопотання про допит свідків, у присутності яких було складено пояснення, позивачкою заявлено суду не було. 
Суд критично відноситься до пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки вони їх пояснення базуються н припущеннях. 
Решту доказів суд визнав належними, допустимими та прийняв. 
Вивчивши докази суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, мотивуючи своє рішення наступним чином.
Судом встановлено, що між сторонами виникли цивільні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України.
Встановлено судом, і підтверджується матеріалами справи, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 30.06.2006 року було укладено договір довічного утримання (догляду), згідно якого ОСОБА_5 передала у власність ОСОБА_3 кв. АДРЕСА_1 , та взамін чого остання зобов`язалася забезпечувати ОСОБА_5 утриманням та доглядом довічно на умовах цього договору. Даний договір сторін було нотаріально посвідчено 30.06.2006 р. приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (а.с.9, 16-21). 
Твердження позивача, що договір було укладено в результаті обману, введення в оману щодо укладення договору, укладення його в результаті помилки, внаслідок невідповідності волевиявлення відчужувача його внутрішній волі, внаслідок не спрямованості договору на реальне настання, обумовлених ним правових наслідків, а також в зв`язку з тим, що відповідач не виконував умови договору довічного утримання (догляду) не найшло свого підтвердження зібраними по справі доказами. 
Договір довічного утримання (догляду) за формою та змістом відповідає вимогам ст.ст.203, 744, 745 ЦК України. Порушень з боку нотаріуса при укладенні договору довічного утримання (догляду) судом не встановлено. Укладення договору довічного утримання було волевиявленням самої ОСОБА_5 , що підтверджується підписаним нею нотаріально посвідченим договором, а також підтвердили, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
За життя ОСОБА_5 не ставила вимоги про розірвання договору довічного утримання (догляду) в зв`язку з невиконанням ОСОБА_3 своїх обов`язків за цим договором. Судом встановлено, що ОСОБА_3 свої обв`язки по договору довічного утримання (догляду) виконувала до того моменту, як ОСОБА_5 стала мешкати зі своїми родичами, що підтверджується в сукупності наступними доказами: свідченнями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також письмовими доказами - договором №15-12 від 20.12.2006 року, укладений між ОСОБА_3 та СПД ОСОБА_20 ( а.с. 106), товарними чеками про придбання будівельних матеріалів від 03.10.2006р., 20.12.2006р., 23.09.2006 р. та 12.10.2006р. (а.с.107-108); актом від 19.12.2011 року про тимчасове проживання, ОСОБА_5 з вересня 2006 року по березень 2007 р. в домоволодінні ОСОБА_3 , яке розташоване по АДРЕСА_4 (а.с.110); квитанціями про прийняття поштового переказу гр. ОСОБА_5 (а.с.113-114); квитанціями про оплату комунальних платежів за квартиру АДРЕСА_1 , платник ОСОБА_3 (а.с.115-119).
Укладений ОСОБА_5 та ОСОБА_3 договір довічного утримання (догляду) відповідає вимогам ст. 203 та 209 ЦК України. Позивачем не доведений факт обману, введення в оману чи наявність помилки ОСОБА_5 при укладанні спірного договору, невідповідності волевиявлення відчужувача його внутрішній волі, внаслідок не спрямованості договору на реальне настання, обумовлених ним правових наслідків, а також невиконання стороною умов договору довічного утримання (догляду).
Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду), одна сторона ( відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та 
(або) доглядом. 
Згідно положень ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 
Статтею 745 ЦК України передбачено, що договір довічного утримання укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір довічного утримання, за яким передається набувачеві у власність нерухоме майно, підлягає державній реєстрації. 
Звертаючись до суду з позовом про визнання договору довічного утримання недійсним, позивач, як на підстави задоволення позову, посилався на те, що її тітка ОСОБА_5 була введена в обману відповідачем щодо укладеного договору, бо мала фізичні вади і не могла розуміти, який договір укладає, та відповідач не виконував умов договору довічного утримання. 
Відповідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В супереч зазначено позивач та її представник не надали в судовому засіданні доказів про те, що ОСОБА_5 помилилася що до обставин, які мають істотне значення ( вимоги ст.. 229 ЦК України), що ОСОБА_3 навмисно ввела ОСОБА_5 в оману щодо обставин, які мають істотне значення, Що договір довічного утримання чинено в супереч волі ОСОБА_5 внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи. 

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Як вбачається із матеріалів справи, позивач не надав суду доказів на підтвердження того факту, що відповідач ввів в оману її тітку ОСОБА_5 при укладанні спірного договору щодо обставин, які мають істотне значення, чи було застосовано щодо неї фізичний чи психічний примус або нею була допущена помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін. 
Договір довічного утримання, укладений 30.06.2006 року між ОСОБА_5 та відповідачем по справі відповідає вимогам ст.ст.203, 209, 744, 745 ЦК України щодо форми та змісту. 
Невиконання набувачем умов договору довічного утримання не може бути підставою для визнання його недійсним, оскільки така підстава не передбачена положеннями ЦК України. Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду у разі неналежного виконання або невиконання обов`язків передбачених договором набувачем.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 212-214 ЦПК України, ст. 16, 203, 209, 744, 745 ЦК України, суд –

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа –приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Стюрко О.О., про визнання договору довічного утримання (догляду) №1616 від 30.06.2006 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , недійсним, скасування реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_3 –відмовити. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з моменту проголошення. 

Суддя О.В. Ан