Єд. унік. № 243/3017/26
Провадження № 2-а/243/54/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2026 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Соловйової О.О.,
за участю секретаря судового засідання Коваленка В.В., 

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійников Станіслав Ігоревич до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійников Станіслав Ігоревич до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 23.03.2026 року, ОСОБА_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав особисто постанову про адміністративне правопорушення від 15.10.2025 №1084. Проте, позивач не брав участь під час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, дізнався про наявність даної постанови лише 23.03.2026 року. Ознайомившись з вказаною постановою, позивач зазначає, що вона є протиправною та підлягає скасуванню, з огляду на наступне.
Так, згідно до оскаржуваної постанови від 15.10.2025 №1084, ТВО начальника ТЦК та СП ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 установлено, що позивач, не пройшов вчасно ВЛК, відповідно до Закону України від 21.03.2024 року №3621-ІХ, який скасував статус «обмежено придатний», та передбачив, що громадяни, визнані раніше «обмежено придатними», мають пройти повторний медичний огляд, чим вчинив правопорушення згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП, в умовах дії на території України особливого стану». 
За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210 КУпАП, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.
Проте зі змісту оскаржуваної постанови не зрозуміло, яку саме норму закону порушив позивач, а також не конкретизовано пункт нормативного акту і не вказано найменування самого нормативного акту та дати його ухвалення. 
Також, з огляду на оскаржувану постанову, неможливо встановити, коли саме позивач мав пройти ВЛК, тобто неможливо встановити дату вчинення позивачем правопорушення, що є порушенням ст. 283 КУпАП. 
Відсутність в оскаржуваній постанові ІНФОРМАЦІЯ_2 дати вчинення адміністративного правопорушенням виключає можливість розрахувати строки притягнення до адміністративної відповідальності. 
Звернено увагу суду на те, що у постанові відсутні посилання на документ (процесуальний документ), що підтверджує факт вчинення правопорушення, в даному випадку - на протокол про адміністративне правопорушення.
Щодо строку притягнення до відповідальності зазначено наступне.
Так, з оскаржуваної постанови вбачається, що позивач, як військовозобов`язаний не пройшов вчасно ВЛК, відповідно до Закону України від 21.03.2024 року N?3621-IX, який скасував статус «обмежено придатний», та передбачив, що громадяни, визнані раніше «обмежено придатними», мають пройти повторний медичний огляд. 
Закон України від 21.03.2024 року №3621-IX набрав чинності 04.05.2024 року, а отже, за текстом оскаржуваної постанови позивач вчинив правопорушення 04.05.2024 року (в день набрання законної сили Закону України від 21.03.2024 року №3621-IX).
Приписами ст. 38 КУпАП зазначено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. 
Таким чином, 15.10.2025 року оскаржувана постанова прийнята поза межами строку накладення адміністративного стягнення встановленого ст. 38 КУпАП. 
Враховуючи те, що на час ухвалення оскаржуваної постанови від 15.10.2025 №1084 спливли строки притягнення до адміністративної відповідальності, встановлені ст. 38 КУпАП, то притягнення позивача до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу є протиправним. 
Наведений висновок узгоджуються з висновком Верховного Суду, зробленим в постанові від 17.07.2019 року в справі №601/952/16.
Враховуючи викладене, просять визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.10.2025 №1084 та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , згідно інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідно до свого останнього проходження ВЛК за його підсумками отримав статус «не придатний у мирний час, обмежено придатний у військовий». Законом України від 21 березня 2024 року № 3621-IX, скасовано статус «не придатний у мирний час, обмежено придатний у військовий», та передбачено, що громадяни, визнані раніше «не придатними у мирний час, обмежено придатними у військовий» мають пройти повторний медичний огляд. При перевірці облікових даних ОСОБА_1 , 01 вересня 2025 року було виявлено, що статус «не придатний у мирний час, обмежено придатний у військовий» не змінений. Тобто, останній, нехтуючи нормами чинного законодавства не виконав свій військовий обов`язок та не пройшов ВЛК з метою визначення придатності до військової служби до 05 червня 2025 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, в умовах дії на території України особливого періоду. У зв`язку з цим, відносно ОСОБА_1 було подане звернення до Національної поліції України, щодо порушень правил військового обліку.
08 жовтня 2025 року ОСОБА_1 був запрошений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де відносно нього уповноваженою особою відділу був складений адміністративний протокол за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП. 
В подальшому адміністративний протокол був розглянутий керівником ІНФОРМАЦІЯ_2 , була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Щодо розгляду адміністративного протоколу, то ОСОБА_1 був повідомлений про дату розгляду, що підтверджується його підписом в адміністративному протоколі. Проте під час його розгляду був відсутній, про причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення не надсилав.
Враховуючи наведене, вважають, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 свідомо проігнорував розгляд справи, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи з метою ухилення від мобілізації.
Враховуючи викладене, просить у задоволенні позову відмовити.
З відповіді на відзив вбачається, що наведені аргументи не спростовують обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.
Так, відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язаний був пройти повторний медичний огляд до 05.06.2025 з метою визначення його придатності до військової служби, проте не пройшов повторно ВЛК до 05.06.2025 року, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, в умовах дії на території України особливого періоду.
Зауважено, що викладене не відповідає змісту оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. 
Як зазначалось під час звернення з позовною заявою, постанова не містить дати вчинення порушення та конкретної норми закону, яку було порушено. 
Відсутність в оскаржуваній постанові ІНФОРМАЦІЯ_2 дати вчинення адміністративного правопорушенням виключає можливість розрахувати строки притягнення до адміністративної відповідальності.
Твердження відповідача про те, що позивач повинен був пройти повторний ВЛК до 05.06.2025 року також не знаходить підтвердження у оскаржуваній постанові, згідно якої визначено, що ОСОБА_1 не пройшов вчасно ВЛК, відповідно до Закону України від 21.03.2024 року №3621-ІХ.
Також у відзиві відповідач зазначає, що при перевірці облікових даних ОСОБА_1 , 01.09.2025 року було виявлено, що статус «непридатний у мирний час обмежено придатний у військовий» не змінений. Втім жодних належних та допустимих доказів встановлення порушення саме 01.09.2025 року відповідачем не надано.
Разом з відзивом, відповідачем надано копію протоколу про адміністративне правопорушення №1084 від 08.10.2025 року, який взагалі не містить відомостей ані про дату вчинення, ані про дату встановлення факту адміністративного правопорушення, що є порушенням норм ч. 1 ст. 256 КУпАП.
З огляду на це, твердження відповідача про встановлення факту адміністративного порушення 01.09.2025 року є сумнівним та не підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення. 
Закон України від 21.03.2024 року №3621-ІХ, порушення якого встановлено у оскаржуваній постанові, набрав чинності 04.05.2024 року. 
Вказаним нормативним актом було зобов`язано військовозобов`язаних пройти повторне ВЛК до 05.06.2025 року, звернувшись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за направленням на ВЛК для проходження медичного огляду. 
Відповідно, 05.06.2025 року, відповідач вже володів відомостями про те, що позивач не звернувся до нього за відповідним направленням на ВЛК, чим можливо вчинив адміністративне правопорушення. 
Втім, відповідач протягом більш ніж чотирьох місяців (до 15.10.2025 року) зволікав з прийняттям рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Жодних пояснень цьому, відповідачем не надано.
Звернено увагу суду на те, що у оскаржуваній постанові взагалі відсутні посилання на документ (процесуальний документ), що підтверджує факт вчинення правопорушення, в даному випадку - на протокол про адміністративне правопорушення. Постанова не містить жодних відомостей, на підставі чого установлено факт адміністративного правопорушення у даній справі.
Надання в якості доказу суду документу (протоколу про адміністративне правопорушення), який не розглядався під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності, є протиправним. 
Оскаржувана постанова не містить відомостей (додатків до постанови), на підставі яких, посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_2 визнала ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Такий розгляд справи про адміністративне правопорушення очевидно не відповідає вимогам ст. 245 КУпАП в частині своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом. 
Враховуючи викладене, просять задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідач у судове засідання не з`явився, у відзиві зазначено про розгляд справи у відсутність представника ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, 08 жовтня 2025 року офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_3 , лейтенантом ОСОБА_3 було складено протокол № 1084 за ч. 3 ст. 210 КУпАП відносно ОСОБА_1 про те, що він, не пройшов вчасно ВЛК, відповідно до Закону України від 21 березня 2024 року № 3621-IX, який скасував статус «обмежено придатний», та передбачив, що громадяни, визнані раніше «обмежено придатними», мають пройти повторний медичний огляд, чим вчинив правопорушення згідно ч. 3 ст. 210 КУпАП, в умовах дії на території України особливого періоду.
Під час складання протоколу позивача було ознайомлено зі ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також про дату, час та місце розгляд справи на 13 год. 00 хв. 15 жовтня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що міститься підпис позивача. Копія протоколу вручена позивачу 08.10.2025 року.
У зв`язку з чим, доводи представника позивача про те, що ОСОБА_1 не був повідомлений про дату та час розгляду відносно нього постанови на увагу не заслуговують.
15 жовтня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_4 було винесено постанову № 1084 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 гривень. Згідно постанови суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 не пройшов вчасно ВЛК відповідно до Закону України від 21.03.2024 №3621- IX, який скасував статус «обмежено придатний» та передбачив, що громадяни, визнані раніше «обмежено придатними», мають пройти повторний медичний огляд, своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення згідно ч. 3 статті 210 КУпАП в умовах дії на території України особливого періоду.
З матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому у зв`язку зі змінами в Законі мав пройти повторний медичний огляд. Висновок такого огляду матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про відстрочку тощо.
Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку. Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».
Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 65/2022 оголошено проведення загальної мобілізації.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно абзацу 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
Відповідно до ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок № 1487).
Відповідно до п. 3 Порядку № 1487, військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період. Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Відповідно до п.п. 4 п. 1 Додатку 2 до Порядку № 1487 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями комісій з питань взяття на військовий облік, направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарських комісій районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я СБУ, а у розвідувальних органах - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії розвідувальних органів.
Як вбачається з п. 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» № 3621-IX від 21.03.2024 у редакції Закону України від 12.02.2025 №4235- IX (далі - Закон № 4235- IX), громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч. 9 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Згідно ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.
Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позивач будучи військовозобов`язаним та суб`єктом, який згідно Закону України № 4235-ІХ був зобов`язаний до 05 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, до зазначеної дати не пройшов медичний огляд, тобто фактично допустив порушення правил військового обліку, яке було виявлено ним 06 червня 2025 року. 
Разом з тим, відповідач маючи безпосередній доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який зобов`язаний використовувати у своїй діяльності при забезпеченні дотримання правил військового обліку, повинен був дізнатись про непроходження позивачем медичного огляду у вказаний в Законі України № 4235-ІХ строк, безпосередньо саме з часу вчинення правопорушення, тобто з 06.06.2025 року.
При таких обставинах граничний строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вказаних обставин є 06.09.2025 року. 
Водночас, розгляд адміністративного протоколу та складання постанови відносно позивача відбувся 15 жовтня 2025 року, тобто вже поза межами строків, встановлених ч. 9 ст. 38 КУпАП. 
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
З огляду на викладене, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за вказаних у протоколі обставин є безпідставним, а тому суд дійшов висновку, що постанова № 1084 від 15.10.2025 є такою, що не відповідає положенням чинного законодавства та підлягає скасуванню, а провадження у справі відносно позивача за ч. 3 ст. 210 КУпАП підлягає закриттю.
За таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_5 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Положеннями частини першої статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в розмірі 1064,96 грн, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», що підтверджується відповідною платіжною інструкцією.
Таким чином, з огляду на задоволення позовних вимог, суд вважає можливим стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1064,96 грн.
З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 73-77, 90, 122, 246, 255, 268, 271-272, 286 КАС України, суд 
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Олійников Станіслав Ігоревич, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити.
Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_6 № 1084 від 15 жовтня 2025 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП- закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) судовий збір в розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 копійок).
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений 21.04.2026.

Суддя О.О. Соловйова