Справа №591/9250/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Ковтун О. М.	
Номер провадження 33/816/485/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. , з участю секретаря судового засідання – Баришевої А.І., захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності Рвачова О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 21.08.2025, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий по АДРЕСА_1 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 21.08.2025 водій ОСОБА_2 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік за те, що він 07.08.2025 о 01.19 год в м. Суми по вул. Г. Кондратьєва, 16 керував транспортним засобом Nissan X-Trail, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відмовився.
Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник Рвачов О.О. звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді, а провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення або призначити ОСОБА_2 більш м`яке стягнення у виді штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами.
Вимоги поданої апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 наголошував на тому, що він є військовослужбовцем, тобто його огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням встановленого законом порядку, так як огляд військових має проводитись посадовою особою ВСП у ЗСУ на підставі ст. 266-1 КУпАП 
Крім того, наявний у матеріалах справи рапорт поліцейського не може вважатися належним доказом у справі, так як він згідно з Інструкцією з діловодства в системі МВС України від 23.08.2012 № 747, належить до внутрішніх документів МВС України.
Також захисник посилається на те, що наявне у матеріалах справи направлення водія до закладу охорони здоров`я в присутності ОСОБА_2 не складалось, оскільки його факт не зафіксовано на відео і також на відео відсутній факт ознайомленням з ним водія.
Захисник Рвачов О.О. вказує й на те, що ОСОБА_2 перебуває на службі в лавах ЗСУ на посаді оперативного чергового групи бойового управління, у зв`язку з чим керування транспортним засобом необхідне йому для виконання бойових завдань, тому адвокат вважає за можливе визначити йому стягнення лише у виді штрафу, без позбавлення права керування транспортним засобом.
Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, доводи захисника Рвачова О.О., який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 414884 від 07.08.2025;
- рапортом поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону УПП в Сумській області Матющенка О., згідно з яким водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження оглдяу відмовився;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_2 від огляду відмовився;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.08.2025, згідно якого оглдя ОСОБА_2 не проводився;
- відео-файлами, які містяться на DVD-R дисках лазерних систем зчитування, з яких вбачається, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Після встановлення особи водія у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер чи в найближчому закладі охорони здоров`я, від пропозиції водій відмовився. Після чого водієві були роз`яснені права та складено відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_2 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Щодо доводів апелянта про те, що огляд ОСОБА_2 , як військовослужбовця, на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись на підставі ст. 266-1 КУпАП, апеляційний суд зазначає наступне.
За змістом ст. 266-1 КУпАП огляд на стан сп`яніння проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром, лише щодо військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Відповідно до ст. 266-1 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Як було встановлено, у даному випадку військовослужбовець ОСОБА_2 був виявлений 07.08.2025 у м. Суми з ознаками алкогольного сп`яніння, тобто поза межами території будь-якої військової частини.
У ч. 2 ст. 266 КУпАП зазначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Даний порядок визначає процедуру огляду водіїв, в той же час положення ст. 266-1 КУпАП передбачають порядок огляду військовослужбовців. При цьому статус водія є спеціальною нормою для військовослужбовців і тому, при проведенні огляду військовослужбовця водія, таку процедуру проводить поліція, у випадку проведення огляду військовослужбовця пішохода такий огляд проводить військова служба правопорядку. Таким чином, під час процедури огляду на стан сп`яніння водія представника військової служби правопорядку не повинні запрошувати.
Суд зазначає, що об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Чинним законодавством не передбачено виключень для військовослужбовців щодо їх обов`язку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до п. 2.5 ПДР України, і вони, як і всі особи, що керують транспортними засобами на території України зобов`язані дотримуватися ПДР.
Таким чином, співробітниками поліції була дотримана процедура огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 , передбачена ст. 266 КУпАП, а також вірно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання захисника на те, що рапорт працівника поліції не є належним доказом, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність правопорушення. Рапорт працівника поліції був обґрунтовано врахований судом у сукупності з іншими доказами.
Положеннями п. 8 та 9 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» встановлено, що форма направлення на огляд водія т/з із метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. 
З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
З аналізу норм вказаної Інструкції убачається, що скерування особи до медичного закладу з метою проведення огляду на стан сп`яніння оформляється поліцейським направленням за встановленою формою. При цьому Інструкцією не передбачено, що таке направлення виписується та вручається особі, яка відмовляється від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тому доводи апеляційної скарги захисника про нескладення поліцейськими в присутності ОСОБА_2 письмового направлення на огляд на увагу не заслуговують і задоволенню не підлягають, оскільки таке направлення надається поліцейським: 1) працівнику закладу охорони здоров`я, який безпосередньо проводить медичний огляд водія чи особи, яка керує т/з; 2) коли водій чи особа, яка керує транспортним засобом, бажає пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я. Тобто, коли водій чи особа, яка керує транспортним засобом, відмовляється від проходження огляду на стан сп`янінням, то відповідне направлення не видається.
Посилання захисника Рвачова О.О. на необхідність застосування до ОСОБА_2 більш м`якого адміністративного стягнення у зв`язку з проходженням військової служби також не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги.
Так, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Тобто вказана санкція є імперативною та не передбачає альтернативи у вигляді накладення лише штрафу без позбавлення права керування транспортними засобами, а тому суд позбавлений можливості змінити вид адміністративного стягнення у спосіб, запропонований захисником.
При призначенні адміністративного стягнення суд першої інстанції врахував вимоги ст. 33 КУпАП, характер вчиненого правопорушення, ступінь вини особи, а також дані про особу правопорушника, і призначив мінімальне передбачене законом стягнення.
Істотних порушень норм матеріального чи процесуального права, які б вплинули на правильність вирішення справи, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, не вбачає підстав для його скасування, а тому, оскаржувану постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 21.08.2025, якою ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без зміни, а апеляційну скаргу його захисника Рвачова О.О. на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.