Справа № 603/164/26
Провадження № 1-кп/603/33/2026 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 року Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Монастириська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026211130000059 від 06.03.2026 року, про обвинувачення 

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Коропець Монастириського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який не працює, раніше не судимий, 

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 246, ч. 1 ст. 369 КК України, 
за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

06 березня 2026 року приблизно об 11:40 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у прибережній захисній смузі річки Дністер за межами селища Коропець на території Коропецької селищної ради в межах території регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон», керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, в порушення вимог ст. ст. 67, 68, 69 Лісового кодексу України, ст. ст. 5, 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 9-1 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, без спеціального дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним квитком, ордером), виданим уповноваженим органом, за допомогою належної йому ручної пили шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання здійснив незаконну порубку одного дерева породи «Верба», діаметром пня 11.5 см.
Внаслідок зазначеного протиправного діяння відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 575 від 10.05.2022 року «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», обвинувачений ОСОБА_3 заподіяв державі в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області матеріальну шкоду на суму 4266 гривень.
Такими умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 246 КК України, а саме незаконну порубку дерева, вчинену на території природно-заповідного фонду.
Окрім цього, 06 березня 2026 року приблизно об 11:40 год ОСОБА_6 , який у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків перебував у прибережній захисній смузі річки Дністер за межами селища Коропець на території Коропецької селищної ради в межах території регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон», виявив незаконну порубку дерева породи «Верба», здійснену обвинуваченим ОСОБА_3 за допомогою ручної пили.
У ході спілкування із обвинуваченим ОСОБА_3 ОСОБА_6 повідомив, що він є начальником сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області та про виявлення вказаної незаконної порубки дерева повинен повідомити органи Національної поліції.
У цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 , який, усвідомлюючи, що вказану порубку дерева він вчинив незаконно, а також, розуміючи негативні наслідки, які можуть настати у зв`язку із вчиненим ним кримінально-протиправного діяння, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання неправомірної вигоди працівникові відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , який є службовою особою, за невчинення ним дій з використанням становища, яке він займає, а саме за неповідомлення правоохоронні органи про вчинення незаконної порубки дерева в межах регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон».
Надалі, реалізовуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у прибережній захисній смузі річки Дністер за межами селища Коропець на території Коропецької селищної ради в межах території регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон», умисно, з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності за вчинення незаконної порубки дерева на території об`єкта природно-заповідного фонду, в ході розмови з ОСОБА_6 висловив пропозицію надати останньому неправомірну вигоду у розмірі 4000 гривень за невчинення ним дій з використанням становища, яке він займає, а саме за неповідомлення правоохоронні органи про вчинення ним незаконної порубки дерева в межах Регіонального ландшафтного парку «Дністровський каньйон».
Однак ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправність та незаконність дій ОСОБА_3 , відмовився від прийняття пропозиції щодо надання йому неправомірної вигоди та про вказаний факт повідомив відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, забезпечивши до приїзду працівників поліції знаходження обвинуваченого ОСОБА_3 на місці вчинення кримінального правопорушення з подальшою його фіксацією та документуванням.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, - пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 246, ч. 1 ст. 369 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, погодився зі всіма зібраними у процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, та відмовився від їх дослідження під час судового розгляду, у вчиненому щиро розкаявся. 
Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду надав показання про те, що 06 березня 2026 року, перебуваючи на території Дністровського каньйону, за допомогою ручної пили здійснив порубку одного дерева для власних потреб. Не помітив, як до нього підійшли працівники поліції. Знаючи, що на цій території не дозволено рубку дерев, з метою уникнення відповідальності запропонував працівнику поліції неправомірну вигоду у розмірі 4000 грн за неповідомлення ним правоохоронні органи про вчинення незаконної порубки дерева. У вчиненому щиро кається, пообіцяв не вчиняти подібного у майбутньому, просить суд суворо його не карати.
Представник потерпілого - Державної екологічної інспекції у Тернопільській області -у судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд кримінального провадження у їхній відсутності. Повідомив про те, що шкода, спричинена навколишньому природному середовищу кримінальним правопорушенням в розмірі 4266,00 грн, відшкодована, претензії до обвинуваченого у Державної екологічній інспекції у Тернопільській області відсутні. 

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерева на території природно-заповідного фонду, а також за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.
Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд згідно з вимогамист. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які згідно зіст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, фактичні обставини справи, дані про його особу, який має постійне місце проживання, за яким скарги на нього не надходили, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також враховує відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення, а саме за ч. 3 ст. 246 КК України – у виді позбавлення волі на мінімальний строк та за ч. 1 ст. 369 КК України - у виді штрафу в мінімальному розмірі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, з урахуванням ч. 3 ст. 72 КК України, шляхом повного складання покарань визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на певний строк та штрафу, який виконувати самостійно.  
Водночас, беручи до уваги вказані вище обставини у їх сукупності, а також те, що потерпілий претензій до обвинуваченого не має, спричинена шкода відшкодована, поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, який негативно оцінює вчинене, суд приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, оскільки обвинувачений може бути перевихований без ізоляції від суспільства, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання новим злочинам.
Підстави для застосування ст. 69 КК України відсутні.
Таке покарання, на думку суду, буде справедливим, необхідним та достатнім.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 1 ст. 96-1, п. 4 ч. 1 ст. 96-2, ст. 100 КПК України.
Захід забезпечення – арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 10.03.2026 року, скасувати після набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд 

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 246, ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання: 
- за ч. 3 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (роки) роки; 
- за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом складання призначених покарань визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, який на підставі ч. 3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню. 

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 (один) рік. 
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Захід забезпечення – арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 10.03.2026 року, - скасувати після набрання вироком законної сили. 
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: - 5 колод дерева породи "Верба", різних діаметрів та розмірів, які поміщено на арешт майданчик відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, – повернути Державній екологічній інспекції у Тернопільській області;
– оптичний носій DVD-R № МАPP3DD02032176 ємкістю 4.7 GB із відеофайлом, який поміщено у паперовий конверт НПУ та долучено до матеріалів кримінального провадження, – залишити при матеріалах кримінального провадження.
До речового доказу, що є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та перебуває на зберіганні у камері зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, зокрема ручної пили із ручкою чорно-жовтого кольору, яку поміщено у сейф-пакет № WAR1725381 та передано у камеру зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, - застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1