П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 287/1388/22 
Головуючий суддя 1-ої 
інстанції - Нижник Г.П. 
Суддя-доповідач - Канигіна Т.С. 
01 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Канигіної Т.С. 
суддів: Слободонюка М.В. Кузьмишина В.М. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 16 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії АА №00000568 від 11.08.2022, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Олевського районного суду Житомирської області із позовом до Державної служби з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, а саме просив: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА № 00000568 від 11.08.2022, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощуком А.М. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 132-1 КУпАП.
В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач є власником транспортного засобу VOLVO FN 13.420 Спеціалізований вантажний контейнеровоз типу С, рік випуску 2012, номер шасі/кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . На підставі довіреності від 28.03.2017 указаний транспортний засіб було передано позивачем у користування до ТОВ "СГС-ГАЗТРЕЙД" та ТОВ "РИОЛАН ПЛЮС" із правом його експлуатації та користування уповноваженими особами вказаних товариств. Також ТОВ "РИОЛАН ПЛЮС" є власником контейнерного причепа-спеціалізованого марки KRONE, номер шасі/кузова НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 . Транспортний засіб та причіп використовуються ТОВ "СТС-ГАЗТРЕИД" (контейнерний) як для транспортування та перевезення палива, у тому числі газу скрапленого. У пункті навантаження ГНС АТ "Черкасигаз" здійснено заміри, за якими повна вага навантаженого транспорту становила 44300 кг, у тому числі загальна маса транспорту до завантаження 25090 кг, маса навантаженого газу скрапленого 19210 кг, що зафіксовано постачальником у ТТН № 0005633. Автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень за адресою НО-1 Київ – Знам`янка, км 198+300 зафіксовано параметри транспортного засобу з перевищенням загальної маси на 8,7% (3,516 тон).
За результатом фіксації було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00000568 від 11.08.2022. При цьому, на думку позивача, постанова винесена помилково та без урахування нормативів визначених законодавством. Так, не оспорюючи вагу транспортного засобу із вантажем, позивач стверджує, що згідно з правилами дорожнього руху максимально допустима вага його транспортного засобу становить 44 тони, у той час, як у постанові зазначено лише 40 тон.
ІІ. ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 16.01.2026 адміністративний позов задоволено: постанову головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощука А.М. серії АА № 00000568 від 11.08.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною другою статті 132-1 КУпАП визнано протиправною та скасовано, а провадження у справі закрито.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно з постановою від 13.06.2022 о 15 год 16 хв на автодорозі Н-01 Київ – Знам`янка, км. 198+300 зафіксовано транспортний засіб VOLVO FH 13.420, ДНЗ НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,7% (3,516 тон) при дозволеній фактичній масі 40 тон.
Головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Тимощуком А.М. 11.08.2022 винесено постанову серії АА № 00000568 по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. 
ОСОБА_1 сплачено штраф у сумі 8500 грн.
Згідно з копіями: технічного паспорта автомобіля VOLVOFH 13.420, ДНЗ НОМЕР_2 його тип – спеціалізований вантажний контейнеровоз – С; технічного паспорта причіпа марки KRONE його тип – причіп-спеціалізований ПР-контейнеровоз.
Відповідно до акта здачі-приймання робіт (надання послуг) №ОУ-024 від 13.06.2022 вага транспортного засобу з товаром 44,240 тон.
Не погоджуючись з постановою серії АА № 00000568 по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, позивач звернувся до суду з цим позовом.
ІV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що у момент фіксації адміністративного правопорушення транспортний засіб позивача за своїми конструктивними характеристиками та способом зчеплення відповідав саме ознакам автопоїзда у складі автомобіля з причепом, для якого застосовується обмеження у 40 тонн. Матеріали автоматичної фіксації не містять відомостей щодо типу зчеплення, а також інших технічних параметрів, необхідних для однозначної кваліфікації транспортного засобу як автопоїзда.
Враховуючи, що стороною відповідача не надано доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому оскаржувана позивачем постанова є протиправною, не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, за таких обставин, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП.
V. ПРОВАДЖЕННЯ В СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Особа, яка подала апеляційну скаргу, – Державної служби України з безпеки на транспорті, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Скаржник стверджує, зокрема, що судом першої інстанції встановлено, що підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем вимог пункту 22.5 ПДР, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.
Крім того, зазначає, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачено, що виключно технічні характеристики транспортного засобу причіпа-контейнеровоза дають власнику цього транспортного засобу законне право розраховувати, що при визначенні його вагових параметрів уповноважені особи органів державної влади будуть враховувати положення пункту 22.5 Правил дорожнього руху в частині, що стосується контейнеровозів, відповідно до яких максимально допустима фактична маса такого транспортного засобу не повинна перевищувати 44 тони.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому, зокрема, зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив, що транспортний засіб, яким керував позивач, є спеціалізованим контейнеровозом, що підтверджується:
- свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів (тягач та напівпричіп), де прямо зазначено тип - контейнеровоз;
- технічною документацією на резерувар;
- фотоматеріалами транспортного засобу;
- конструктивними особливостями перевезеного обєкта.
Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
VI. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.
Положеннями статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
За загальними правилами статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Статтею 69 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною першою статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 75 КАС України достовірним є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а частини перша - друга статті 76 КАС України передбачають, що достатнім є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, та суд вирішує питання про достатність доказів відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Статтею 132-1 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.
Відповідно до частини другої цієї статті перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Згідно з частиною першою статті 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху на всій території України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).
Відповідно до пункту 1.1 ПДР ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з пунктом 22.5 ПДР допускається рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли їх параметри не перевищують для доріг державного значення фактичну масу понад 40 т – для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом; 44 т – для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (далі – Порядок № 1174).
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) – взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.
Відповідно до пункту 10 Порядку № 1174 під час передачі інформаційних файлів та метаданих Укртрансбезпекою впроваджуються організаційно-технічні заходи, які забезпечують захист інформації, що передається, відповідно до ступеня її конфіденційності.
Передача інформаційних файлів та метаданих через незахищене середовище (Інтернет) повинна здійснюватися з використанням засобів криптографічного захисту інформації, які мають чинні позитивні експертні висновки у сфері криптографічного захисту інформації.
Для автентифікації автоматичних пунктів та підтвердження цілісності на кожен інформаційний файл автоматично накладається кваліфікована електронна печатка.
Під час передачі інформаційних файлів та метаданих проводиться їх автоматизована перевірка в інформаційно-телекомунікаційній системі на цілісність та походження даних.
Окрім цього, відповідно до абзацу десятого пункту 1.10 ПДР (у редакції, чинній на час винекнення спірних правовідносин) автопоїзд (транспортний состав) – механічний транспортний засіб, що з`єднаний з одним або кількома причепами за допомогою зчіпного пристрою.
Причіп – транспортний засіб, призначений для руху тільки в з`єднанні з іншим транспортним засобом. До цього виду транспортних засобів належать також напівпричепи і причепи-розпуски.
Згідно з пунктом 2.13 ПДР транспортний засіб для перевезення вантажів складається з тягача відповідної категорії та причепу.
VIІ. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Колегія суддів погоджується з указаним вище висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Так, з системного аналізу положень Порядку № 1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо.
У подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт.
При цьому система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства.
Як уже зазначалось вище, відповідно до підпункту "б" пункту 22.5 ПДР допускається рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли їх параметри не перевищують для доріг державного значення фактичну масу понад 40 т – для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом, 44 т – для трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Тобто на підставі підпункту "б" пункту 22.5 ПДР України дозволено рух транспортних засобів та їх составів, зокрема трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, якщо його фактична вага не перевищує 44 тони.
Згідно з матеріалами справи, а саме згідно з постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі серії АА № 00000568 від 11.08.2022, 13.06.2022 о 15 год 16 хв на автодорозі Н-01 Київ Знамянка, км. 198+300 зафіксовано транспортний засіб VOLVOFH 13.420. днз НОМЕР_2 із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 8,7% (3,516 тон) при дозволеній фактичній масі 40 тон.
При цьому, як встановлено судом першої інстанції, позивачем не оспорюється вага, зафіксована в автоматичному режимі, а саме 43,516 тон (з урахуванням допустимої похибки пристрою 10%), позивач наголошує на тому, що перевезення вантажу в розмірі 43,516 тони здійснювалося спеціалізованим вантажним контейнеровозом.
Так, відповідно до копії технічного паспорта автомобіля VOLVOFH 13.420, ДНЗ НОМЕР_2 його тип спеціалізований вантажний контейнеровоз С.
Відповідно до копії технічного паспорта причіпа марки KRONE його тип причіп – спеціалізований ПР-контейнеровоз.
Згідно з актом №ОУ-024 здачі-приймання робіт вага транспортного засобу з товаром 44240 тон.
Отже, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу VOLVO FH 13.420, його тип визначено як спеціалізований вантажний контейнеровоз, а відповідно до свідоцтва про реєстрацію причепа марки KRONE, останній має тип причіп (напівпричіп) спеціалізований контейнеровоз. 
Крім того, у матеріалах справи наявні копії: паспорта резервуара для СУГ V=24 м.куб. з підрамником; журналу нагляду посудини, що працює під тиском з підрамником; документів щодо перевезення саме газу скрапленого (видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, акцизна накладна). 
Зазначені обставини підтверджуються належними письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, та відповідачем не спростовані.
Водночас, відповідачем не надано доказів, які б свідчили про те, що у момент фіксації адміністративного правопорушення транспортний засіб позивача за своїми конструктивними характеристиками та способом зчеплення відповідав саме ознакам автопоїзда у складі автомобіля з причепом, для якого застосовується обмеження у 40 тонн. Матеріали автоматичної фіксації не містять відомостей щодо типу зчеплення, а також інших технічних параметрів, необхідних для однозначної кваліфікації транспортного засобу як автопоїзда.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що твердження відповідача про застосування до спірних правовідносин нормативу максимально допустимої маси 40 тонн ґрунтується на припущеннях, тоді як наявні у справі докази свідчать про віднесення транспортного засобу позивача до категорії контейнеровозів, для яких пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України передбачено максимально допустиму загальну масу 44 тонни.
Враховуючи, що відповідачем не надано суду належних, достовірних та достатніх доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, та, відповідно, наявність складу адміністративного правопорушення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова серії АА № 00000568 від 11.08.2022 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закриттю.
VIІІ .ВИСНОВКИ СУДУ
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, відсутні підстави для його скасування, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Олевського районного суду Житомирської області від 16 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Канигіна Т.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Слободонюк М.В.   Кузьмишин В.М.