Справа №: 398/5811/25	

провадження №: 2/398/580/26
РІШЕННЯ
Іменем України 

"24" березня 2026 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Шинкаренко І.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В
Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» звернулося до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 86074,58 грн та понесених судових витрат.
Позивач свої вимоги мотивує тим, що 03.11.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 306983876 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти (з урахуванням усіх траншів) в розмірі 29900,00 грн.
04.02.2025 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № МВ-ТП/20, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 306983876. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, заборгованість не сплачує, що стало підставою для звернення до суду.
Ухвалою судді від 11.11.2025 року, після усунення позивачем недолік відповідно до ухвали від 03.11.2025 року, відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, копія якої була направлена сторонам та відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
16.01.2026 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву позовні вимоги визнав частково, а саме заборгованість за тілом кредиту в розмірі 28019,20 грн та 5740,80 – заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами, просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача до 2000,00 грн, поновити строк для подання цього відзиву до суду. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що дійсно між ним та первісним кредитором було укладено договір № 306983876, на виконання якого ОСОБА_1 отримав у користування кредитні кошти в розмірі 29900,00 грн, надалі відповідачем було проведено часткові оплати в рахунок погашення заборгованості: 20.11.2024- 951,00 грн, 29.11.2024 – 2158,60 грн, 30.11.2024 -119,60 грн. Крім того, відповідач вважає, що кредитний договір відповідно до п.8.4.укладений строком на 30 днів, в свою чергу сторони не узгоджували пролонгацію строку дії договору, отже нарахування позивачем відсотків за користування кредитом поза узгодженого сторонами строку кредитування є неправомірним, отже позов цій частині не підлягає задоволенню. Відповідач долучив до матеріалів справи відомості, щодо стану здоров`я своєї доньки.
Суд, встановивши, що відзив на позовну заяву не відповідає вимогам ч. 2 ст. 178 ЦПК України, а саме не містить підпису відповідача (його представника) залишив його без розгляду.
27.01.2026 року представник відповідача подав до суду відповідь на відзив та заперечення щодо на клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу. В обґрунтування зазначив, що строк кредитування 30 днів, на який посилається відповідач, умовами договору визначений як дисконтний період кредитування. Строк дії договору сторони узгодили п. 11. договору - протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. Позивачем відповідно до повідомлення про дострокове розірвання договору №ТП/306983876 від 28.06.2025 року зупинено з вказаної дати нарахування відсотків, що відображено у доданих до позову розрахунках заборгованості. Зазначив, що при нарахуванні процентів за користування кредитом, тобто від дати видачі траншу до 03.12.2024 року (включно) кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 60,00 % від розміру базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за кредитом може здійснюватися за дисконтною процентною ставкою 0,40 % від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 146,00 відсотків річних. (пункт 8.7.1 договору); пунктом 3.2. договору, сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав(зокрема неустойки), за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду; кількість продовжень дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, необмежена та у разі якщо позичальник вчинить описані в п. 3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разів або здійснить поновлення дисконтного періоду, на період після 09.12.2024 кредитодавець надає позичальнику знижку в розмірі 0,00 (нуль) % від розміру базової процентної ставки, відповідно до чого розрахунок витрат за Кредитом може
здійснюватися за індивідуальною процентною ставкою 1,00 відсотків в день від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних (пункт 8.7.2 договору). Наполягав, що як вбачається з рахунку заборгованості первісного кредитора, відповідач в межах дії строку дисконтного періоду користування кредитними коштами вчиняв конклюдентні дії щодо продовження строку дисконтного періоду ще на 30 днів, а саме, до 30.12.2024 року, здійснивши 29.11.2024 та 30.11.2024 року оплату нарахованих за цей період відсотків у розмірі 4159,00 грн, таким чином, подальше нарахування відсотків відбувається за індивідуальною процентною ставкою 1,00 відсотків річних. Вказані оплати були враховані первісним кредитором та відображені у розрахунку заборгованості. Оплата відсотків були зараховані відповідно до умов договору (пункт 3.2 договору) саме рахунок погашення нарахованих відсотків. Відповідно до п. 8.9. сторони погодили, що у разі користування кредитом після 6 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду жодних знижок на процентну ставку не надається. Перерахунок зобов`язань позичальника по оплаті процентів під базову процентну ставку, при користуванні кредитом після спливу 6 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду може здійснюватися, на вибір кредитодавця, за весь строк дисконтного періоду або лише за останні 30 календарних днів дії дисконтного періоду. Застосування знижок передбачених цим договором є правом, а не обов`язком кредитодавця, за винятком повного дострокового погашення кредиту позичальником протягом 6 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду кредитування. Відповідач після закінчення строку дисконтного періоду свої зобов`язання відповідно до умов договору не виконав, не вчинив більше конклюдентних дій щодо продовження строку дисконтного періоду, строк кредитування продовжувався, а тому нарахування відсотків відбувалося в межах строку користування кредитом (до 27.06.2025 року включно), а позивач ТОВ «Таліон Плюс» має право нараховувати проценти за даним договором починаючи з першого дня надання траншу та до дня закінчення строку дії цього договору, тобто до дня дострокового розірвання договору (28.06.2025 року) під розрахунок по базовій ставці – 1,00 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 365,00 відсотків річних (п.8.3договору). Відповідно до п. 8.2 договору,у разі якщо позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми кредиту протягом дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання позичальника по оплаті процентів за користування кредитом визначаються шляхом множення базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування кредитом (від дати видачі першого траншу до закінчення строку дії договору чи його дострокового припинення). Фактичне значення загальних витрат за договором та загальна вартість кредиту за договором залежить від обраної моделі поведінки позичальника. Вважає, що додані до позовної заяви докази належним чином підтверджують факт укладання договору кредитної лінії № 306983876 від 03.11.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 в електронній формі та обґрунтовано підтверджує законні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат, а відповідач зловживає своїми процесуальними правами, намагається уникнути виконання взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитних коштів та процентів за користування ними. Зазначив, що у клопотанні відповідача про зменшення розміру понесених позивачем судових витрат відсутня детальна аргументація та докази вказаних обставин, на які сторона відповідача посилається, як на підставу своїх заперечень та при встановленні розміру гонорару також мають бути враховуються рекомендації ради адвокатів Чернігівської області щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, які було затверджено рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 119 від 17.03.2023 року.
Справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши подані сторонами докази, суд дійшов наступних висновків.
Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів у справі встановив наступні факти та правовідносини.
03.11.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 306983876, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалось надати відповідачу кредит на суму 29900,00 грн у формі кредитного ліміту на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Сума першого та єдиного траншу за договором складає 29900,00 грн, яку кредитодавець надав одразу після укладення договору, а позичальник повинен повернути. Кінцева дата повернення кредиту – 03.12.2029 року (п.п. 7.3 договору), строк дисконтного періоду (період користування кредитом, протягом якого позичальник має право отримувати нові транши) – 30днів (п.п. 1.1.5. та 3.1. договору), базова процентна ставка – 365% річних. 
Договір кредитної лінії № 306983876 від 03.11.2024 року, заява на отримання грошових коштів в кредит та паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору підписаний відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. 
03.11.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу грошові кошти у сумі 29900,00 грн.
04.02.25 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № МВ-ТП/20, предметом якого є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.
Згідно з реєстром прав вимоги від 04.02.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 у загальній сумі 60017,01 грн, з яких 28019,20 грн - заборгованість за основним боргом (тіло кредиту) та 17988,21 грн - заборгованість за відсотками, неустойка – 14009,60 грн.
28 червня 2025 року листом №ТП/306983876 позивач повідомив відповідача про розірвання договору № 306983876 від 03.11.2024.
Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором.
Судом встановлено, що, між позивачем та відповідачем в результаті відступлення права вимоги виникло зобов`язання за кредитним договором № 306983876 від 03.11.2024. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушив зазначені норми законодавства та умови кредитного договору.
Відповідно до поданих позивачем до суду розрахунків заборгованості відповідач станом на 27.06.2025 року, з урахуванням сплачених сум на погашення заборгованості: 20.11.2024 - 951,00 грн, 29.11.2024 – 2158,60 грн, 30.11.2024 -119,60 грн, мав сплатити 100084 грн, що складається із суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 28019,20 грн та 58055,38 грн – сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 14009,60 грн- неустойка.
З наданого розрахунку вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані позивачем за період в межах строку кредитування, визначеного договором.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до поданих позивачем до суду розрахунків заборгованості відповідач станом на час звернення до суду мав сплатити 100084,00 грн, в той же час, позивачем заявлена до стягнення з відповідача сума в розмірі 86074,58 грн, що складається із суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 28019,20 грн та 58055,38 грн – сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом (без урахування заборгованості зі сплати штрафних санкцій в розмірі 14009,60 грн).
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог.
З оглядку на встановлені судом обставини справи, правове регулювання спірних правовідносин, суд вважає вказані обставини достатніми для висновку щодо задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 86074,58 грн.
Щодо витрат на правничу допомогу, то слід зазначити, наступне.
Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. При цьому пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу віднесені саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом з тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За змістом статей 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу мають бути дійсними (реальними), співмірними, необхідними, а їх розмір розумним з огляду на складність справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач на підтвердження витрат на правничу допомогу надав договір про надання правової допомоги та додаткову угоду до нього від 07 серпня 2025 року, довіреність 90/1, акт про надання-передачі правничої допомоги до договору про надання правової допомоги від 07 серпня 2025, платіжну інструкцію на суму 5000 грн, рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджені рішенням Ради адвокатів Чернігівської області № 119 від 17.03.2023.
Визначаючись з розподілом витрат на правничу допомогу, відповідно до вимог ст. ст. 137, 141 ЦПК України, суд зважає, що справа є незначної складності, в даній категорії спірних правовідносин наявна усталена судова практика, обсяг досліджених доказів є невеликим, справа розглянута судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2500,00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, співмірним зі складністю справи та виконаною адвокатом роботою у ній.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати позивача зі сплати судового збору.
Беручи до уваги долучені до справи відомості щодо стану здоров`я доньки відповідача, суд вважає необхідним роз`яснити відповідачу, що він не позбавлена можливості заявити клопотання на підставі ст. 435 ЦПК України про розстрочку або відстрочення виконання рішення суду після набрання цим рішенням законної сили.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (остання відома адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код ЄДРПОУ 39700642, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13) заборгованість за договором кредитної лінії № 306983876 від 03.11.2024 року в сумі 86074 (вісімдесят шість тисяч сімдесят чотири) грн 58 коп.
Стягнути з з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (остання відома адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (код ЄДРПОУ 39700642, місцезнаходження: м. Чернігів, вул. Жабинського, буд. 13) 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору та 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що він не позбавлена можливості заявити клопотання на підставі ст. 435 ЦПК України про розстрочку або відстрочення виконання рішення суду після набрання цим рішенням законної сили.
На рішення може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне рішення складено 24.03.2026 року.

Суддя І.П. Шинкаренко