ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/16499/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Каверін Сергій Миколайович в інтересах ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (далі – ВЧ НОМЕР_2 ; 27 ПЗ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі України, відповідно до наказу начальника 27 ПЗ від 30.09.2025 № 982-ОС позивач ОСОБА_1 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Під час проходження військової служби відповідач з порушенням норм законодавства здійснював нарахування та виплату позивачу грошового забезпечення. В період з 18.06.2025 по 30.09.2025 відповідач повинен був нараховувати та виплачувати грошове забезпечення із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати грошового забезпечення у неналежному розмірі, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Позивач просить визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_2 , які полягають у застосуванні із 18.06.2025 по 30.09.2025 включно, розрахункової величини 1762 грн, при нарахуванні грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022-2025 рр., грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій за 2022-2025 рр., одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату із 18.06.2025 по 30.09.2025 включно, грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку за 2022-2025 рр., грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену для учасників бойових дій за 2022-2025 рр., одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 21).
В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 24-26) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних дій щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення за період проходження військової служби у ВЧ НОМЕР_2 .
Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в Державній прикордонній службі України, зокрема у період з 18.06.2025 по 30.09.2025 у ВЧ НОМЕР_2 ; наказом начальника 27 ПЗ від 30.09.2025 № 982-ОС «По особовому складу», з урахуванням наказу начальника 27 ПЗ від 20.10.2025 № 1059-ОС «Про внесення змін до наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону від 30 вересня 2025 року № 982-ОС», позивача ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, визначено виплати, належні при звільненні (грошова компенсація за невикористані дні відпусток, одноразова грошова допомога у разі звільнення), остаточною датою закінчення проходження військової служби вважати 30.09.2025 (а. с. 8-9).
Відповідно до архівних відомостей та особистих карток грошового забезпечення (а. с. 10-16), відзиву на позовну заяву, відповідач при нарахуванні та виплаті позивачу у період з 18.06.2025 по 30.09.2025 грошового забезпечення застосовував розрахункову величину 1762 грн.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Частиною четвертою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Кабінет Міністрів України прийняв постанову «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704 (далі – Постанова № 704), якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатком 1 до Постанови № 704 визначено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в первинній редакції на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103), пунктом 6 якої внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови № 103.
Верховний Суд у постанові від 02.08.2022 у справі № 440/6017/21 вказав, що на момент набрання чинності Постановою № 704 (01.03.2018) пункт 4 цієї постанови було викладено в редакції змін, передбачених пунктом 6 Постанови № 103, а саме: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Тобто, станом на 01.03.2018 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.
Водночас, Закон України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 №2017-III (далі - Закон №2017-III) визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, згідно із положеннями статті 1 державні соціальні стандарти - це встановлені законами, іншими нормативно-правовими актами соціальні норми і нормативи або їх комплекс, на базі яких визначаються рівні основних державних соціальних гарантій.
У свою чергу базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти (стаття 6 Закону № 2017-III).
Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
При цьому, згідно із частиною другою статті 92 Конституції України виключно законами України встановлюються Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).
Разом з цим, Верховний Суд наголосив на тому, що Кабінет Міністрів України не уповноважений та не вправі установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2023 № 481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» (далі - Постанова № 481) скасовано підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (Офіційний вісник України, 2018 р., №20, ст. 662).
Пунктом 2 Постанови № 481 внесено зміну до пункту 4 Постанови № 704, викладено абзац перший в такій редакції:
«4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 у справі №320/29450/24, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704.
Згідно з частиною другою статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, з 18.06.2025 - з дати набрання чинності судовим рішенням у справі № 320/29450/24, діє пункт 4 Постанови № 704 в редакції до змін, внесених Постановою № 481, та розрахунковою величиною для визначення посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням є не стала розрахункова величина (1762,00 грн), а розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 № 4059-IX установлено з 01.01.2025 прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн.
Отже, при нарахуванні та виплаті позивачу грошового забезпечення з 18.06.2025 по 30.09.2025 відповідач протиправно не врахував розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 01.01.2025 як розрахункової величини, що призвело до виплати грошового забезпечення за вказаний період у меншому, ніж належить розмірі, адже з 18.06.2025 у відповідача відсутні підстави застосовувати приписи пункту 4 Постанови № 704 в редакції пункту 2 Постанови № 481.
З урахуванням наведеного, оскільки суд дійшов висновку про порушення права позивача на отримання грошового забезпечення у належному розмірі у період з 18.06.2025 по 30.09.2025, тому позовні вимоги належить задовольнити повністю у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправними дії ВЧ НОМЕР_2 , які полягають у застосуванні із 18.06.2025 по 30.09.2025 включно розрахункової величини 1762 грн при нарахуванні грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї, та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу із 18.06.2025 по 30.09.2025 включно грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025.
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), які полягають у застосуванні із 18.06.2025 по 30.09.2025 включно розрахункової величини 1762 грн при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) із 18.06.2025 по 30.09.2025 включно грошового забезпечення, грошової компенсації за невикористану щорічну основну та додаткову відпустку, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, надбавок та доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2025.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх