Харківський окружний адміністративний суд  61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків 
19 березня 2026 р. справа № 520/29074/25  
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олексія Котеньова, розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати у повному обсязі податкове повідомлення – рішення рішення Головного управління ДПС у Харківській області, код ЄДРПОУ 43983495 від 20.03.2024 року №0404748-2405-2031- НОМЕР_2 про нарахування ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_3 ) податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період 2022 рік у сумі 1 389,92 грн грн. за об`єкт Ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.3624215.4999943.20250610.53.8027.47.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень прийнято з порушенням норм Податкового кодексу України. Зокрема, з урахуванням рішення Харківської міської ради від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», відповідачем неправильно визначено ставку податку для об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 1% замість 0,1% при нарахуванні податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 відкрито спрощене провадження у справі. 
Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що контролюючий орган здійснює нарахування податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в автоматичному режимі засобами інформаційно – телекомунікаційної системи. ОСОБА_1 нарахований податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та сформовані податкові повідомлення-рішення (далі ППР) на сплату податку на нерухоме майно за 2022 рік, а саме: за нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , зальною площею 128,3 кв.м. Сформовано податкове повідомлення – рішення від 20.03.2024 №0404748-2405-2031- UA63120270000028556 у розмірі 1 389,92 гривень. Податок на рахований за 2 місяці 2022 року у зв`язку із встановленням на території м. Харкова пільги зі сплати місцевого податку. Податок нарахований відповідно до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» зі змінами та доповненнями та вимог пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ застосована ставка податку 1 відсоток від мінімальної заробітної плати. Позивачем жодних документів для конкретизації приналежності будівлі до певного класу не надано, жодних дій щодо внесення змін в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (який і є підставою для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) Позивачем у 2022 році не вчинено. А тому, відповідач вважає, що за відсутності будь-яких документів, які конкретизують приналежність нежитлової будівлі, що перебуває у власності Позивача до певної категорії, ГУ ДПС діяло на підставі чинного законодавства при формуванні оскаржуваних податкових повідомлень рішень, керуючись відомостями з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та наявною інформацією відповідно до інформаційних баз контролюючого органу.
Інші заяви по суті справи сторони до суду не подавали.
Відповідно до ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
ОСОБА_1 є власницею групи нежитлових приміщень 1-го поверху № 6-9, 2-го поверху №2-13, загальною площею 128,3 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «Д-2», за адресою АДРЕСА_3 . 
Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2302732363101. 
Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна при поточній інвентаризації виконаний посадовою особою ТОВ «АРХІЛАІН» ОСОБА_2 (серія, номер кваліфікаційного сертифіката АЕ 001402, АЕ 005552) та яким найменування об`єкта нерухомого майна : групи нежитлових приміщень 1-го поверху № 6-9, 2-го поверху №2-13 (заклад лікувально-профілактичний та оздоровчий (лікування лазером, масаж, косметологічний кабінет, топково-допоміжні приміщення)) в літ «Д-2». Адреса об`єкта (місце розташування) Харківська область, Харківський район, Харківська територіальна громада, місто Харків, вулиця Сковороди Григорія 43, кв/оф. група нежитлових приміщень 1-го поверху № 6-9, 2-го поверху №2-13 (заклад лікувально- профілактичний та оздоровчий (лікування лазером, масаж, косметологічний кабінет, топково-допоміжні приміщення)). Ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.3624215.4999943.20250610.53.8027.47
Головним управлінням ДПС у Харківській області було прийнято податкове повідомлення – рішення від 20.03.2024 року №0404748-2405-2031-UA63120270000028556 про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 1389,92 грн. за 2022 рік (січень- лютий).
Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, нарахований із застосуванням ставки 1 % від мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2022.
Позивач, не погодившись із винесеним податковим повідомленням-рішенням ГУ ДПС від 20.03.2024 року №0404748-2405-2031-UA63120270000028556 звернувся зі скаргою до Державної податкової служби України в порядку ст.56 Податкового кодексу України, посилаючись на те, що податковим органом не вірно розраховано ставку податку.
Рішенням ДПС України №2837/6199-00-06-01-02-06 від 30.09.2025 податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС від 20.03.2024 №0404759-2405-2031-UA63120270000028556 залишено без змін, а скарга ОСОБА_1 - без задоволення. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми права.
Податковий кодекс України (далі за текстом Кодекс, ПКУ, ПК) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно п.п. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Згідно з п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПКУ об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Відповідно до п.п. 266.3.1 п. 266.3 ст. 266 ПКУ базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Підпунктом 266.6.1 п. 266.2 ст. 266 ПКУ передбачено, що базовий податковий (звітний період) дорівнює календарному року.
Відповідно до п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПКУ база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Згідно з п.п 266.5.1. п. 266.5 ст. 266 ПКУ ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Підпунктом 14.1.1291 пункту 14.1 статті 14 ПКУ визначено, що об`єкти нежитлової нерухомості - це будівлі, приміщення, що не віднесені, відповідно вимог законодавства, до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють: а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари; туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку; б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей; в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування; г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки; г) будівлі промислові та склади; д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки); е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо; є) інші будівлі.
Так, згідно з підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.
Отже, ставка податку коливається в залежності від цільового призначення нежитлового приміщення, яке перебуває у власності особи.
Відповідно до пункту 12.4.1 пункту 12.4 статті 12 ПКУ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належить встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом.
Відповідно до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про місцеві податки і збори у місті Харкові» від 22.02.2017 № 542/17, встановлено на території міста Харкова на 2017 рік та наступні роки податок на майно, який складається, окрім іншого, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Згідно з Додатком № 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 № 542/17 ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб встановлюються у відсотках до мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. м. бази оподаткування.
Пунктом 5 додатку 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання Про місцеві податки і збори у місті Харкові від 22.02.2017 № 542/17, в редакції змін внесених рішенням Харківської міської ради від 28.11.2018 № 1284/18, встановлено, що ставки податку для об`єктів нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються у таких розмірах: 1) будівлі готельні 1 відсоток; 2) будівлі офісні 1 відсоток; 3) будівлі торговельні 1 відсоток; 4) гаражі 0,1 відсотка; 5) будівлі промислові та склади 0,25 відсотка; 6) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки) 1 відсоток; 7) господарські (присадибні) будівлі 0 відсотків; 8) інші будівлі 0,1 відсотка.
Судовим розглядом встановлено, що розмір податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в оскарженому податковому повідомленні-рішенні за 2022 рік відповідачем щодо об`єктів позивача обчислено із застосуванням ставки податку у розмірі 1% від мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2022 за 1 кв.м. нерухомості. Ця ставка встановлена відповідно до додатка № 1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові».
У спірних правовідносинах, контролюючий орган обчислив базу оподаткування на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до яких відомостей щодо цільового призначення відсутні. При цьому, контролюючим органом не визначено категорії об`єктів нежитлової нерухомості.
З цього приводу, суд зазначає, що Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.
Класифікатор забезпечує уніфікацію об`єктів нерухомості за функціональним призначенням та містить Методику класифікації будівель за головною класифікаційною ознакою.
Визначення належності об`єкта нежитлової нерухомості (будівлі, приміщення) до того чи іншого класу будівель проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з врахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості, згідно з Класифікатором.
Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, будівлі офісні віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» група 122 «Будівлі офісні» клас 1220 «Будівлі офісні», який в свою чергу включає підкласи: будівлі, що використовуються як приміщення для конторських та адміністративних цілей, в тому числі для промислових підприємств, банків, поштових відділень, органів місцевого управління, урядових та відомчих департаментів та т. ін., центри для з`їздів та конференцій, будівлі органів правосуддя, парламентські будівлі.
Згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000, будівлі торговельні віднесено до підрозділу «Будівлі торговельні» група 123 «Будівлі торговельні» клас 1230 «Будівлі торговельні», який в свою чергу включає підкласи: торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні тощо, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування, будівлі торговельні інші.
При цьому, ДК 018-2000 використовується у даному випадку не для визначення ставок оподаткування, а виключно для визначення статусу нежитлового приміщення, яке не зазначено у реєстрі прав на нерухоме майно, але визначено у технічній документації будівлі.
Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладений у постанові від 31.01.2018 у справі № 822/2624/16.
У ході судового розгляду, судом встановлено, що позивачка є власницею групи нежитлових приміщень 1-го поверху № 6-9, 2-го поверху №2-13, загальною площею 128,3 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «Д-2», за адресою Харківська область, Харківський район, місто Харків, вул. Сковороди Григорія (Пушкінська) 43. 
Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2302732363101. 
Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна при поточній інвентаризації виконаний посадовою особою ТОВ «АРХІЛАІН» ОСОБА_2 (серія, номер кваліфікаційного сертифіката АЕ 001402, АЕ 005552) та яким найменування об`єкта нерухомого майна : групи нежитлових приміщень 1-го поверху № 6-9, 2-го поверху №2-13 (заклад лікувально-профілактичний та оздоровчий (лікування лазером, масаж, косметологічний кабінет, топково-допоміжні приміщення)) в літ «Д-2». Адреса об`єкта (місце розташування) Харківська область, Харківський район, Харківська територіальна громада, місто Харків, вулиця Сковороди Григорія 43, кв/оф. група нежитлових приміщень 1-го поверху № 6-9, 2-го поверху №2-13 (заклад лікувально- профілактичний та оздоровчий (лікування лазером, масаж, косметологічний кабінет, топково-допоміжні приміщення)). Ідентифікатор об`єкта нерухомого майна 01.3624215.4999943.20250610.53.8027.47
За таких обставин вказані приміщення, які знаходиться за адресою: Харківська область, Харківський район, місто Харків, вул. Сковороди Григорія (Пушкінська) 43: групи нежитлових приміщень 1-го поверху № 6-9, 2-го поверху №2-13, загальною площею 128,3 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «Д-2», підпадають під дію підпункту 8 (інші) пункту 5 Додатку №1 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 № 542/17 «Про місцеві податки і збори у місті Харкові», оскільки не є готелем, офісом, торгівельним приміщенням, а також не є будівлею для публічних виступів, тому до вказаних нежитлових будівель має бути застосована ставка податку в розмірі 0,1% мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Суд встановив, при формуванні спірних податкового повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки щодо об`єктів нежитлової нерухомості за 2022 рік, контролюючим органом застосована ставка податку в розмірі 1% мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, при цьому відповідачем не враховано цільове призначення нежитлових приміщень.
Так, контролюючим органом обчислено базу оподаткування на підставі даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в яких відомості щодо цільового призначення приміщень відсутні.
Суд зазначає, що в ході розгляду справи не підтверджено підстав віднесення будівель, належних позивачу до будівель готельних.
Згідно з правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 11.11.2019 по справі №803/1672/16, у випадку встановлення правомірності нарахування частини суми грошового зобов`язання оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням за основним платежем та можливості обрахунку розміру такої суми, суд, в силу наданих процесуальним законом повноважень, не позбавлений можливості скасувати податкове повідомлення-рішення у відповідній частині.
Так, на 1 січня 2022 року мінімальна заробітна плата становила - 6500,00 грн.
Суд встановив, що ставка податку, яка врахована контролюючим органом при визначенні розміру суми податкового зобов`язання, при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень становить: більш ніж 0,1% мінімальної заробітної плати.
Однак, як вже було встановлено судом, до нежитлової нерухомості, належної позивачу, має бути застосована ставка податку в розмірі 0,1% мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.
Так, на 1 січня 2022 року мінімальна заробітна плата становила - 6500,00 грн, отже ставка податку, яка мала бути застосована до нежитлових будівель позивача у 2022 році становила 6,50 грн (0,1 % х 6500,00 грн).
Також, судом зроблений розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік за нежитлову будівлю за адресою: м. Харків, вул. Григорія Сковороди, б.43 «Д-2», зальною площею 128,3 кв.м за ставкою 128,3 кв.м х (6500,00 грн х 0,1%)/12 х 2 = 139 грн, де 128,3 кв.м загальна площа об`єкта оподаткування; 6500 грн - мінімальна заробітна плата на 1 січня звітного 2022 року; 0,1% - ставка податку, 2 кількість календарних місяців, що підлягали нарахуванню (січень лютий).
Відтак, податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 20.03.2024 року №0404748-2405-2031-UA63120270000028556 за 2022 рік є правомірним в частині визначення податкового зобов`язання в сумі 139 грн, а не в сумі 1389,92 грн, як визначив відповідач. Тому, вказане податкове повідомлення-рішення є протиправним в частині визначення податкового зобов`язання на суму 1250,92 грн.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Керуючись ст.ст. 19, 139, 205, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
В И Р І Ш И В: 
Задовольнити частково позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 20.03.2024 року №0404748-2405-2031-UA63120270000028556 за 2022 в частині нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік, у сумі 1250,92 грн.
Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог. 
Стягнути за рахунок бюджетних Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, код ЄДРПОУ 43983495) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення у повному обсязі виготовлено 19 березня 2026 року.
Суддя (підпис) Олексій КОТЕНЬОВ
Згідно з оригіналом.
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду 19.03.2026.
Рішення не набрало законної сили. 
Секретар с/з__________________Юлія ШМОНЬКО