Справа № 288/1590/25 
Провадження № 2/288/45/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року селище Попільня 
Попільнянський районний суд Житомирської області в складі: 
головуючого судді - Зайченко Є. О., 
з участю секретаря судових засідань – Корнієнко Т.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі – Позивач) звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 (далі – Відповідач) про стягнення заборгованості в якому вказує, що 24 травня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Центр фінансових рішень» (далі - Позичальник) та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 3905425187 про надання кредиту готівкою на власні потреби. Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах: - сума кредиту - 32908,48 гривень; - строк користування - 12 місяців; - річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором; - щомісячні проценти - 2,49 % від суми кредиту.
Права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року.
Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору
про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року, Позивач є Новим
кредитором ОСОБА_1 за Кредитним договором №3905425187 від
24.05.2021 року з усіма наступними додатками та змінами.
Як наслідок, станом на 01.07.2025 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором № 3905425187 від 24.05.2021 року, становить 44211,61 грн.в т.ч.:
- заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 24479,26 грн.;
- заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 4972,8 грн.;
- заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 14759,55 грн.
Таким чином, Позичальником було порушено умови Кредитного договору №3905425187 від 24.05.2021 року
На підставі вищевикладеного, Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 (Адреса: АДРЕСА_1 , Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Паспорті дані: ОСОБА_2 НОМЕР_1 , Паспорт виданий: 3247 11.08.22, РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства
«ТАСКОМБАНК» (адреса: 01032, Україна, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, Код ЄДРПОУ: 09806443) заборгованість за Кредитним договором №1234567890 від 18 липня 2022 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 01.07.2025 року становить 44211,61грн., в т.ч.: - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 24479,26 грн.; - заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) - 4972,8 грн.; - заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) - 14759,55 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 (Адреса: АДРЕСА_1 Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , Паспорті дані: ОСОБА_2 НОМЕР_1 , Паспорт виданий: 3247 11.08.22, РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (адреса: 01032, Україна, м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 30, Код ЄДРПОУ: 09806443) понесені Позивачем судові витрати.
Ухвалою від 09 жовтня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі із викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутність.

Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, відповідно до Судових викликів № 288/1590/25/20256/25 від 04 грудня 2025 року та № 288/1590/25/2015/26 від 03 лютого 2026 року, розміщених на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, Відповідач –  ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів.
Частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого Відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою Позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. 
Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження, згідно зі статтями 274-279 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що 24 травня 2021 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» кредитний договір № 3905425187.
Цей договір, паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», з якими позичальник ознайомився перед підписанням, становить кредитний договір. /а.с.55/
20 вересня 2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та АТ «Таскомбанк» укладений договір факторингу № 200921, відповідно до умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило АТ «Таскомбанк» право вимоги до Позичальників, право на одержання яких належить ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ», а АТ «Таскомбанк» набуло право вимоги за кредитними договорами. /а.с.30-39/
23 жовтня 2024 року акціонерним товариством «Таскомбанк» було направлено на адресу ОСОБА_1 повідомлення-вимогу в якому в зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором вимагає повністю повернути кредит. Заборгованість по кредиту на 23.05.2025 становить: - 24479.26 гривень - основний борг; - 4972.80 гривень – заборгованість за річними процентами; - 14759.55 гривень – заборгованість за щомісячними процентами./а.с.27/
Як наслідок, відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 03.06.2025 року заборгованість Позичальника за Кредитним договором №3905425187 від 24 травня 2021 року, становить 44211.61 гривень, яка складає: - заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 24479.26 гривень; - заборгованість по річним процентам - 4972.80 гривень; - заборгованість по щомісячним процентам – 14759.55 гривень.
Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача заборгованості за кредитним договором, з тих підстав, що він не виконує свої зобов`язання з повернення коштів, внаслідок чого утворилась заборгованість.
За змістом статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено частиною першою статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України), позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України). 
Згідно з пунктом 1 частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, позивачем не надано доказів переходу права вимоги за вищевказаним кредитним договором, а саме від ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень" до АТ "Таскомбанк", зокрема до матеріалів справи додано Договір факторингу №200921 від 20 вересня 2021 року, укладений між АТ "Таскомбанк" та ТОВ "ФК "Центр фінансових рішень", в той час як в змісті позовної заяви Позивач зазначає, що права вимоги за Кредитним договором відступлені АТ "Таскомбанк" на підставі Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року, який відсутній в матеріалах справи.
Разом з тим, належним доказом на підтвердження переходу права вимоги за кредитним договором № 3905425187 від 24 травня 2021 року від ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до АТ «Таскомбанк» є підписаний сторонами Реєстр прав вимоги у якому зазначена ціна та розмір заборгованості позичальника.
Однак позивачем вказаний реєстр прав вимоги до Договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01 вересня 2021 року до позовної заяви не доданий, а отже факт переходу права вимоги за кредитним договором № 3905425187 від 24 травня 2021 року від первісного кредитора ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до наступного (нового) кредитора - АТ «Таскомбанк» не доведений, що у свою чергу не підтверджує право вимоги позивача як кредитора за вказаним кредитним договором.
Таким чином суд доходить до висновку, що позивачем не надано доказів, які підтверджують ту обставину, що АТ «Таскомбанк» у встановленому Законом порядку набуло статус нового кредитора за Кредитним договором № 3905425187 від 24 травня 2021 року до Відповідача, а відтак і право вимоги до нього.
Частиною першою статті 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Отже, за приписами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Аналіз вказаних норм свідчить, що частина перша статті 514 ЦК України регулює відносини між первісним кредитором та новим кредитором. Дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення. У разі, зокрема, коли право вимоги не виникло (наприклад у разі нікчемності чи недійсності договору) або яке припинене до моменту відступлення (зокрема, внаслідок платежу чи зарахування) чи існують законодавчі заборони (або обмеження), то така вимога не переходить від первісного до нового кредитора. Тобто, відступлення права вимоги (цесія) в такому випадку не має розпорядчого ефекту. Проте це не зумовлює недійсність договору між первісним кредитором та новим кредитором, тому що правовим наслідком відсутності критеріїв дійсності права вимоги є цивільно-правова відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором.
Отже, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора, є істотними умовами цього договору (постанова Верховного Суду України від 05.07.2017 р. у справі №752/8842/14-ц, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2019 у справі №909/1411/13, від 13.10.2021 у справі №910/11177/20).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №910/12525/20 зроблено висновок, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом зазначених норм, права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача. Разом з тим положення ч.1 ст. 203 ЦК України прямо встановлюють, що застосовуються саме до змісту правочину (сукупності його умов), а не до його суб`єктного складу. В тому випадку, коли особа відступає право вимоги, яке їй не належить, у правовідносинах відсутній управнений на таке відступлення суб`єкт. За загальним правилом п.1 ч.1 ст.512, ст.514 ЦК України у цьому разі заміна кредитора у зобов`язанні не відбувається.
Крім того, у постановах Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №200/5647/18 (провадження №61-9618св19), від 28.10.2020 року у справі №760/7792/14-ц (провадження №61-16754св19), від 17.12.2020 року у справі №278/2177/15-ц (провадження №61-22158св19) вказано, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі № 31/160 (29/170 (6/77-5/100) викладено правову позицію, згідно з якою, оцінюючи обсяг переданих прав, суд враховує загальновизнаний принцип приватного права «nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet», який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам.
Верховний Суд у постанові від 14 червня 2023 року у справі № 755/15965/17 зазначив, що дійсність вимоги (суб`єктивного права) означає належність первісному кредитору того чи іншого суб`єктивного права та відсутності законодавчих або договірних заборон (обмежень) на його відступлення.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодний доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова ВС від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги відносно ОСОБА_1 за Кредитним договором №3905425187 від 24 травня 2021 року від первісного кредитора - ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК».
Враховуючи те, що суд відмовляє у задоволенні позову, то судові витрати у виді сплати судового збору слід віднести на рахунок позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-81,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд -,

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського
районного суду     Є. О. Зайченко