ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2397/26 Справа № 932/16547/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Петунін І. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Макарова М.О., Свистунової О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Шаповалової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Приходько Юлія Андріївна, на ухвалу Шевченківського районного суду м.Дніпра від 19 листопада 2025 року у складі судді Петунін І.В. у цивільній справі № 932/16547/25 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту зміни прізвища, -
ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2025 року до суду в порядку окремого провадження звернулася ОСОБА_1 , визначивши заінтересованою особою Дніпровський ВДРАЦС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), із заявою, в якій просила встановити факт зміни нею прізвища з " ОСОБА_2 ", як дівочого прізвища, на " ОСОБА_3 " після реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 , що був зареєстрований 21 квітня 1994 року в Республіці Татарстан, актовий запис №303, який відсутній в реєстрі РАЦС України, обґрунтовуючи це тим, що свідоцтво про шлюб з ОСОБА_4 нею втрачено, шлюб з ОСОБА_4 розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2001 року, та вона не може підтвердити належність їй диплому, отриманого на дівоче прізвище ОСОБА_2 , враховуючи припинення правової допомоги та правових відносин з 23 грудня 2022 року з росією у відповідності до ЗУ "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції від 22 січня 1993 року".
Ухвалою Шевченківського районного суду м.Дніпра від 19 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження у справі в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському р-ні Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту зміни прізвища. 
Мотивами такої відмови у відкритті провадження суд першої інстанції зазначив наявність спору про право, наголосивши, що дійсною метою заявника є встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу про освіту, що є підставою для застосування ч.4 ст. 315 ЦПК України (а.с. 4).
Не погодившись з такою ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Приходько Ю.А, у листопаді 2025 року в системі "Електронний суд" подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на те, що метою у цій заяві є встановлення факту зміни нею прізвища з дівочого ОСОБА_2 на шлюбне ОСОБА_3 , який безпосередньо надасть можливість підтвердити перехід нею від одного прізвища до іншого, враховуючи втрату нею документу, який це підтверджує. Добути дублікат цього документу наразі не представляється можливим за всім відомими обставинами та відсутність правової допомоги з росією, де був укладений цей шлюб. Саме цим фактом зміни прізвища вона зможе підтвердити видання їй диплому про освіту на дівоче прізвище ОСОБА_2 , яка змінила прізвище на ОСОБА_3 . Вважає, що вимоги заяви належить розглядати в порядку окремого провадження за ст. 315 ЦПК України, а спір в даному випадку не існує, відсутня жодна особа (фізична чи юридична), яка б оскаржувала її зміну прізвища, що виключає наявність спору та будь-яких суперечок (а.с. 6-8).
Дніпровський ДРАЦС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подавав, але, в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявник фактично просить встановити факт належності їй документу про освіту, тоді як у вимогах зазначає про встановлення факту зміни нею прізвища на підтвердження належності їй такого документу, застосовуючи при цьому ч.4 ст. 315 ЦПК України, що регулює виявлення наявності спору у заяві окремого провадження та процесуальну неможливість розгляду такої заяви в цьому порядку. 
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто, відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Таким чином, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду та зазначає, що за ч.4 ст. 315 ЦПК України відмова у відкритті провадження за заявою, поданою в порядку окремого провадження цивільного судочинства можливо лише якщо судом дійсно буде встановлено наявність спору про право. 
Колегія суддів наголошує, що суд першої інстанції у своїй ухвалі не зазначив між ким вбачається наявність спору, зокрема, при встановленні зміни ОСОБА_1 прізвища чи отримання нею диплому про освіту. 
У справі, яка переглядається, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність спору за заявою ОСОБА_1 , оскільки остання не заявляла про встановлення факту належності їй будь-яких майнових прав за цими документами, а наголошуючи про зміст вимог заявника, що не зовсім відповідає меті поданої заяви, суд першої інстанції не скористався положеннями ст. 175-177 ЦПК України та не надав заявникові можливості виправити неточності своїх таких вимог, відмовивши у відкритті провадження у справі, чим вчинив перешкоди ОСОБА_1 у доступі до правосуддя.
За судовою практикою Верховного Суду, суд може уточнити або переформулювати вимоги, якщо позивач нечітко їх виклав, але при цьому суть вимоги (предмет позову) повинна залишатися незмінною. 
У відповідності до ч.4 ст. 315 ЦК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. 
Колегія суддів наголошує, що суд першої інстанції, знаходячись на стадії вирішення питання можливості відкриття провадження, не звернув на зазначені вище обставини уваги, передчасно дійшовши висновку про відмову у відкритті провадження у зв`язку із наявністю спору на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали, знайшли своє підтвердження, а у суду першої інстанції не було достатніх підстав для застосування ч.4 ст.315 ЦПК України на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасування на підставі ст. 379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Приходько Юлія Андріївна - задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду м.Дніпра від 19 листопада 2025 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Вступна та резолютивна частини постанови проголошені "03" березня 2026 року.
Повний текст постанови складено "11" березня 2026 року.

Головуючий:         В.С. Городнича

Судді:           М.О.Макаров

О.В. Свистунова