Справа № 541/2130/25 
№ провадження 1-кп/541/86/2026 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2026 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 , 
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 07 квітня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025170550000382 за обвинуваченням  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвімнкове Ізюмського району Харківської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, який не працює, утриманців не має, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, 

встановив:

06 квітня 2025 року у вечірній час ОСОБА_5 , перебуваючи у вагоні електропотягу приміського сполучення «Полтава-Гребінка» за № 6369, розпивав алкогольні напої у компанії малознайомого військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_4 , з яким познайомився дорогою з м. Полтава. Через деякий час ОСОБА_4 , знявши з себе протез лівої ноги, який поклав поруч з собою, приліг на сидіння у вагоні електропотягу та задрімав. 
06 квітня 2025 року близько 23 год 30 хв. по прибуттю електропотягу до вузлової залізничної станції «Ромодан», що знаходиться за адресою: Полтавська область, Миргородський район, селище Ромодан, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вважаючи, що ОСОБА_4 спить, керуючись раптово виниклим умислом на таємне викрадення майна останнього, достовірно знаючи, що на території України запроваджено воєнний стан, що введений у зв`язку з військовою агресією рф проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 із 05 год 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України від 28 жовтня 2024 року № 740/2024 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 08 лютого 2025 року на 90 діб, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи упевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, викрав із лівої кишені штанів потерпілого грошові кошти у сумі 7 000 грн, фіскальний чек на придбання квитка на потяг приміського сполучення «Полтава-Гребінка» та гаманець, у якому знаходилося посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , розбудивши при цьому своїми діями потерпілого. 
Зрозумівши, що ОСОБА_4 прокинувся та усвідомлює злочинність його дій, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його злочинні дії стали носити відкритий характер, керуючись раптово виниклим умислом на відкрите викрадення чужого майна, тримаючи у руках викрадене майно, побіг у напрямку виходу з електропоїзду.
ОСОБА_4 , у свою чергу, розуміючи, що ОСОБА_5 , заволодів його майном, негайно попрямував за ним, наздогнавши останнього на пероні вузлової залізничної станції «Ромодан» за адресою: Полтавська область, Миргородський район, селище Ромодан.
На вимогу ОСОБА_4 повернути викрадене майно, ОСОБА_5 віддав йому грошові кошти у сумі 1 300 грн та гаманець із посвідченням учасника бойових дій. Коли потерпілий наказав йому повернути іншу частину грошей, ОСОБА_5 з метою утримання викраденого майна та подальшого розпорядження ним, вдарив ОСОБА_4 кулаком руки по обличчю, застосувавши таким чином до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, внаслідок якого останній втратив рівновагу та впав з перону на колію. 
В результаті вищевказаних протиправних дій ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 140 від 09 квітня 2025 року спричинив потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження, а саме – синець, що розташований на нижній повіці лівого ока, та по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 5 700 грн. 
Допитаний судом обвинувачений  ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав та пояснив суду наступне. Він їхав у електричці «Полтава-Гребінка», до нього звернувся за допомогою потерпілий, який попросив допомогти зайти в електричку. ОСОБА_4 сів навпроти обвинуваченого, запропонував йому випити. Вони випили горілки, причому обвинувачений пив мало, випив не більше 100 г (в подальшому ОСОБА_5 говорив, що оскільки він раніше ніколи не вживав горілку, випив лише ковток). Після цього потерпілий показав, де у нього знаходяться гроші, та попросив, щоб якщо він засне, обвинувачений взяв їх та купив ще горілки. Коли вони під`їжджали до станції, ОСОБА_5 взяв гроші з кишені штанів потерпілого, вийшов та пішов шукати спиртне. Потім обвинувачений побачив, як до нього біжить потерпілий. Останній звинуватив його в тому, що ОСОБА_5 викрав у нього гроші, при цьому поводився неадекватно, почав погрожувати ножем, після чого обвинувачений ударив потерпілого долонею по лівій щоці. Обвинувачений не рахував, скільки грошей він взяв, гроші були з документами. Документи обвинувачений також узяв, оскільки вважав, що в пізній час без них йому горілку не продадуть. Гроші потерпілому ОСОБА_5 відмовився віддавати, оскільки ОСОБА_4 назвав його злодієм. Вирішив віддати гроші після приїзду поліції. Ударив потерпілого він тому, що той махав перед ним ножем. Коли приїхали працівники поліції, він повернув належні потерпілому грошові кошти. Зазначив, що бачив, що потерпілий є особою з інвалідністю. 
Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, його вина за обставин, встановлених судом, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду, підтверджуються поясненнями потерпілого, свідка, письмовими доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Так, потерпілий ОСОБА_4 під час судового розгляду пояснив, що з обвинуваченим вони познайомились в м. Полтаві, звідки ОСОБА_4 їхав у військову частину в АДРЕСА_2 . Вони їхали поруч в електричці, потерпілий на прохання обвинуваченого пригостив його горілкою, вони випили приблизно 0,5 л горілки на двох. Після цього ОСОБА_4 зняв протез ноги, приліг, задрімав і відчув, що у нього з кишені хтось взяв гроші. Потерпілий одягнув протез, вибіг з вагону і почав наздоганяти обвинуваченого. ОСОБА_4 звернувся за допомогою до охоронця вокзалу. Той закрив двері вокзалу, щоб ОСОБА_5 не зміг вийти, та викликав поліцію. Обвинувачений говорив, що він нічого не крав, але працівники поліції вилучили у нього належні потерпілому грошові кошти. Гроші та посвідчення учасника бойових дій лежали у потерпілого в правій кишені штанів. ОСОБА_4 наздогнав обвинуваченого на пероні, там став вимагати повернення викрадених грошей. Частину грошових коштів в сумі 1 000 грн та посвідчення ОСОБА_5 віддав одразу, іншу частину грошей вже вилучали поліцейські. Потерпілий стояв на краю перону, обвинувачений його ударив, після чого ОСОБА_4 упав на колії. Коли ОСОБА_5 побачив, як підходить охоронець залізничного вокзалу, він почав тікати. Охоронець допоміг потерпілому встати, після чого почав наздоганяти обвинуваченого. Всього у потерпілого було 5 000 грн. В той же час, ОСОБА_4 зазначив, що безпосередньо після подій обставини правопорушення він пам`ятав краще. Покарання обвинуваченому просив призначити сурове. 
Допитаний судом свідок ОСОБА_7 , який на час вчинення кримінального правопорушення працював в Полтавському загоні воєнізованої охорони стрільцем з охорони залізничної станції «Ромодан», пояснив наступне. Точну дату події він не пам`ятає, о 23 год 30 хв. прибув приміський поїзд «Полтава-Гребінка». Свідок побачив, як із заднього вагону вийшов та побіг чоловік, потім за ним – інший. Між ними виникла сутичка. Обвинувачений ударив потерпілого рукою, останній від удару упав, після чого обвинувачений побіг. Потерпілий повідомив, що він спав в електричці і його пограбували. Коли приїхали працівники поліції, у обвинуваченого були вилучені грошові кошти, в якому розмірі – свідок не пам`ятає. 
Відповідно до протоколу огляду місця події від 07 квітня 2025 року з фототаблицею до нього, під час проведення огляду на території приміщення вузлової залізничної станції «Ромодан» за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н, с-ще Ромодан, вул. Незалежності, 11 у ОСОБА_5 були вилучені квиток на потяг, а також грошові кошти номіналом: одна купюра 1 000 грн, дві купюри по 500 грн, п`ять купюр по 200 грн, одна купюра 100 грн, одна купюра 50 грн, шість купюр по 20 грн. Загальна сума вилучених коштів – 3 270 грн (т. 1 а.к.п. 47-70). 
Згідно з висновком експерта від 09 квітня 2025 року № 140, виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження: синці лівого ока, в поперековій ділянці зліва, які могли утворитися не менш, ніж від двох точок прикладання сили твердих тупих предметів, якими також могли бути удари руками, зжатими в кулак, ногами у взутті, по давності утворення відповідають строку (06 квітня 2025 року) та обставинам, вказаним в описовій частині постанови та підекспертним, по ступеню тяжкості відносятсья до легких тілесних ушкоджень (т. 1 а.к.п. 76).
У відповідності з протоколом пред`явлення особи для впізнання від 07 квітня 2025 року потерпілий ОСОБА_4 вказав на ОСОБА_5 як на особу, яка 06 квітня 2025 року викрала у нього грошові кошти та заподіяла тілесні ушкодження (т. 1 а.к.п. 77-79).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 07 квітня 2025 року, проведеного за участю ОСОБА_5 , останній зазначив, що 06 квітня 2025 року, слідуючи електропотягом «Полтава-Гребінка», у вагоні він познайомився з чоловіком, з яким вони почали вживати спиртні напої. Після того, як той чоловік заснув, обвинувачений витяг з його кишені гроші та документи і вибіг, коли потяг зупинився на станції. Потерпілий наздогнав його, став вимагати повернення грошей, погрожував ножем. ОСОБА_5 частину грошей віддав. Коли потерпілий просив віддати гроші, обвинувачений ударив його кулаком в обличчя. Після цього до них підійшов охоронець, який затримав ОСОБА_5 до прибуття працівників поліції. ОСОБА_5 також показав механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень (т. 1 а.к.п. 80-88). 
Згідно з висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або під впливом лікарських препаратів від 07 квітня 2025 року № 35, ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння (т. 2 а.к.п. 40). 
З урахуванням викладеного, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідка, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до переконання, що своїми діями ОСОБА_5 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення за обставин, викладених у вироку, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України як у відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану. 
Позицію ОСОБА_5 , яка полягає в тому, що потерпілий сам дав йому гроші для придбання спиртного, тобто ніякого відкритого викрадення обвинувачений не здійснював, суд розцінює як обраний обвинуваченим спосіб уникнути відповідальності за скоєний ним злочин, оскільки його вина доведена сукупністю доказів, які є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості обвинуваченого та повністю спростовують твердження ОСОБА_5 .
Деякі неточності в зазначенні потерпілим розміру викраденого обумовлені тим, що зі сплином певного часу потерпілий міг забути детальні подробиці вчиненого відносно нього злочину. Під час допиту судом ОСОБА_4 зазначив, що перебіг подій він пам`ятав краще одразу після вчинення кримінального правопорушення, а тому необхідно вважати правильними його первинні пояснення. 
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обставиною, що пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_5 добровільно надавав пояснення, чітко зазначав обставини вчиненого ним злочину. 
Обставинами, що обтяжують покарання, передбаченими ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння
При призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке у відповідності зі ст. 12 КК України віднесено до тяжких злочинів, конкретні обставини провадження, дані про особу  ОСОБА_5 , який раніше не судимий, не працює, його відношення до скоєного, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, думку потерпілого та приходить до висновку про доцільність призначення покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки саме це покарання найбільш відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України.
Суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені при обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , не зникли, тому до набрання вироком законної сили існують підстави для залишення щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 необхідно обчислювати з дня його затримання, тобто з 08 квітня 2025 року.
Цивільний позов заявлено не було. 
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання  ОСОБА_5 рахувати з 08 квітня 2025 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно  ОСОБА_5 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок суду в частині застосування запобіжного заходу, яким визначено тримання під вартою  ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, виконувати негайно. 
Речові докази:
- грошові купюри загальною сумою 3 270 грн, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити останньому за належністю;
- фіскальний чек (квиток) на потяг АТ «Укрзалізниця» залишити в матеріалах кримінального провадження. 
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана учасниками провадження у вказаний строк. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя	ОСОБА_1