П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.2026  	Справа №607/1157/26 Провадження №3/607/973/2026	

м. Тернопіль
Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Багрій Т.Я., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді водія автотранспортних засобів МШРБП «Міськшляхрембуд» Тернопільської міської ради, жителя АДРЕСА_1 ,
- за ст. 122-4, ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - 
встановив: 
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №568008 від 16 січня 2026 року, ОСОБА_1 31 грудня 2025 року о 15 год. 10 хв. в м.Тернопіль, по вул.Яремчука, 46, керуючи транспортним засобом марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , не був достатньо уважним, не вибрав безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на металеве огородження, внаслідок чого пошкодив його, чим порушив п.2.3б, п.13.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №568014 від 16 січня 2026 року, ОСОБА_1 31 грудня 2025 року о 15 год. 10 хв. в м.Тернопіль, по вул.Яремчука, 46, керуючи транспортним засобом марки КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП, залишив місце події, чим порушив вимоги п. 2.10А ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в чиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 31 грудня 2025 року о 15 год. 10 хв. він керував автомобілем марки КАМАЗ 52312, реєстраційний номер НОМЕР_1 та чистив дорожнє покриття по вул.Н.Яремчука, м.Тернопіль. Біля одного з будинків на вулицю вийшла жінка, яка зупинила його та повідомила, що він зачепив її огорожу. Після цього вони разом оглянули автомобіль,однак жодних пошкоджень не побачили. При цьому, фундамент огородження, на яке вказувала жінка, був високим, тому у випадку пошкодження огорожі транспортним засосом марки КАМАЗ, пошкодження були би також і на фундаменті, однак таких пошкоджень не було. Повідомивши вказані обставини жінці, він поїхав та продовжив виконувати свою роботу. На місці події він не залишився, оскільки не вважав себе винним у пошкодженні огорожі. 
Адвокат Нужда Ф.Т. в судовому засіданні просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст..122-4 та ст..124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень. Обгрунтовуючи свої заперечення щодо протоколів про адміністративні правопорушення ОСОБА_2 посилається на доводи, зазначені у письмовому клопотанні про закриття провадження у справі. У клопотанні адвокат зазначив, що у протоколі серії ЕПР1 №568008 не вказано яке саме металеве огородження пошкодив ОСОБА_1 , до якого виду майна із переліку, що міститься у ст..124 КУпАП, і який передбачений ЗУ «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух», «Про автомобільні дороги» воно належить, хто є власником, в чому полягають пошкодження та яка їх вартість. Достовірних та об`єктивних доказів на підтвердження обставин, зазначених у протоколах про адміністративні правопорушення, до матеріалів справи не долучено. Із схеми місця ДТП неможливо зробити висновок, що вона стосується наїзду на металеву огорожу і містить інформацію про вчинення ДТП ОСОБА_1 . У протоколі огляду транспортного засобу також не зазначено про те, що виявлені на ньому пошкодження перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з ДТП, про яку зазначено у протоколі. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до поліції 31 грудня 2025 року о 15 год. 27 хв. і повідомила державний номер автомобіля, який за її твердженнями пошкодив металеву огорожу. Попри те, що працівники поліції мали можливість у той же день виявити особу, що на думку заявниці вчинила ДТП, протоколи про адміністративні правопорушення були складені лише 16 січня 2026 року, тобто з порушенням ст.251 КУпАП.
Потерпіла ОСОБА_3 в суді пояснила, що 31 грудня 2025 року в обідню пору доби вона перебувала на території свого домогосподарства та відгортала сніг. В цей час вона почула різкий звук удару. Вийшовши на дорогу вона побачила, що одна секція огорожі пошкоджена. Приблизно за 10 метрів від неї перебував снігоочисний транспортний засіб. Вона почала кричати в слід вказаному транспортному засобу, однак він не зупинився. Через деякий час вона підійшла до водія вказаного транспортного засобу та дізналась номерний знак. Вона повідомляла працівникам поліції про те, що неподалік від місця події розташована камера, однак відеозапису з вказаної камери до матеріалів справи не долучено.
Допитаний в якості свідка інспектор взводу 2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ОСОБА_4 пояснив, що не пригадує про те, чи повідомляла ОСОБА_3 про наявність біля місця події камери. ОСОБА_3 під час оформлення матеріалів справи пояснила, що не була безпосереднім очевидцем події. 
Допитаний в якості свідка поліцейський взводу 2 роти №1 батальйону 1 УПП в Тернопільській області ОСОБА_5 пояснив, що він складав схему місця ДТП та відібрав пояснення у ОСОБА_3 . Вказані матеріали він передав у відділ, який займається ДТП. 
Інспектор УПП роти УПП батальйону УПП в Тернопільській області Ткач А.І. пояснив, що на місце події здійснювали виїзд інші працівники поліції. Він склав протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.122-4 та ст.124 КУпАП. В ході оформлення матеріалів справи було встановлено, що транспортний засіб з номерним знаком, який повідомила ОСОБА_3 , зареєстрований на організацію, тому виникли труднощі з визначенням водія (належного користувача даного транспортного засобу). У зв`язку з наведеним, протоколи про адміністративні правопорушення були складені 16 січня 2026 року. На місці події 31 грудня 2025 року він не був, протоколи складав на підставі раніше зібраних доказів.
Відповідно до ст.122-4 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною статтею настає у випадку залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно диспозиції ст. 124 КУпАП, яка є бланкетною, адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 2.3б ПДР України водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу. 
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Разом із тим, у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст.124 КУпАП, до матеріалів справи долучено наступні докази: протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №568014 від 16 січня 2026 року та серії ЕПР1 №568008 від 16 січня 2026 року; схему місця ДТП яка сталася 31 грудня 2025 року о 15 год. 10 хв. в м.Тернопіль, по вул.Яремчука, 46; письмове пояснення ОСОБА_3 від 31 грудня 2025 року; рапорт поліцейського взводу 2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції Зварич М.Т. від 31 грудня 2025 року; рапорт інспектора чергового УПП в Тернопільській області ДПП Пиняка А.С. від 31 грудня 2025 року; протокол огляду транспортного засобу від 16 січня 2026 року; письмове пояснення ОСОБА_1 від 16 січня 2026 року.
Надаючи оцінку наявним у справі доказам суд приходить до висновку, що доводи поліцейського, викладені в протоколах про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №568014 від 16 січня 2026 року та серії ЕПР1 №568008 від 16 січня 2026 року, про порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, передбачених п.2.3б, 13.1, 2.10А ПДР України - ґрунтуються на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні фактичні дані, які б підтверджували винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у порушенні вищевказаних ПДР.
Так, зі змісту письмових пояснень ОСОБА_3 від 31 грудня 2025 року вбачається, що 31 грудня 2025 року приблизно о 15 год. 10 хв., в м.Тернопіль, по вул.Яремчука, 46, перебуваючи біля свого будинку вона почула звук удару. Коли вийшла на вулицю побачила, що секцію огорожі пошкоджено. Неподалік знаходився снігоочисний транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 або НОМЕР_2 . Внаслідок пошкодження огорожі їй було завдано матеріальних збитків.
Отже, зі змісту вищевказаних письмових пояснень та пояснень ОСОБА_3 наданих нею в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 не була безпосереднім очевидцем пошкодження огорожі. Вийшовши на вулицю вона побачила неподалік снігоочисний транспортний засіб, у зв`язку з чим зробила висновок, що саме він пошкодив огорожу. У зв`язку з наведеним, вказані твердження суд оцінює критично.
Також слід зазначити, що на долученій до матеріалів справи схемі місця ДТП не зазначено об`єктів та обставини, що стосуються події. Так, відповідно до інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі схема місця дорожньо-транспортної пригоди - графічне зображення місця дорожньо-транспортної пригоди з відображенням та фіксацією на ньому всіх об`єктів та обставини, що стосуються події та можуть мати значення для об`єктивного визначення її причин, яке оформлюється з дотриманням вимог цієї Інструкції на місці пригоди і підписується її учасниками. У долученій до матеріалів справи схемі місця ДТП містяться умовні позначення, однак не зазначено назву об`єктів; не міститься жодних відомостей про транспортний засіб та огорожу; не зазначено про будь-які пошкодження. На схемі відображено лише місце пошкодження (3), яке знаходиться поза межами інших об`єктів, які відображено на схемі.
Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 16 січня 2026 року, встановлено, що у автомобіля КАМАЗ, номерний знак НОМЕР_1 , виявлено пошкодження по «усьому корпусу транспортного засобу». Вказаний протокол огляду ТЗ не може бути взятий судом до уваги як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст..122-4 та ст..124 КУпАП, оскільки з його змісту неможливо встановити причинно-наслідковий зв`язок між пошкодженням огорожі та наявністю пошкодження лакофарбового покриття «по усьому копусу ТЗ».
У письмовому поясненні від 16 січня 2026 року та в судовому засіданні ОСОБА_1 категорично заперечив причетність до пошкодження огорожі.
В даному випадку, самі лише пояснення ОСОБА_3 є недостатніми для доведеності поза розумним сумнівом вини саме ОСОБА_1 у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень, так як вони не підтверджуються будь-якими іншими доказами у справі.
Рапорт поліцейського взводу 2 роти №1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції Зварич М.Т. від 31 грудня 2025 року та рапорт інспектора чергового УПП в Тернопільській області ДПП Пиняка А.С. від 31 грудня 2025 року, суд також оцінює критично, оскільки працівник поліції є зацікавленою особою при розгляді справи, тому дотримання ним вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин ставиться під сумнів. Відповідно, рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення (висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 травня 2020 року, справа №524/5741/16а). Працівники поліції не були безпосередніми очевидцями подій, які є предметом дослідження в межах розгляду даної справи.
Будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.122-4, ст. 124 КУпАП, матеріали справи не містять.
При цьому, суд вважає слушними доводи захисника ОСОБА_2 про те, працівники поліції мали можливість у той же день (31 грудня 2025 року) виявити особу, яка на думку заявниці вчинила ДТП, оскільки у відповідності до рапорту інспектора чергового УПП в Тернопільській області ДПП Пиняка А.С. від 31 грудня 2025 року, заявник 31 грудня 2025 року повідомила інформацію про транспортний засіб, який на її думку причетний до ДТП. Потерпіла ОСОБА_3 в суді підтвердила вказані обставини.
Відповідно до ст..254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила злочин. У відповідності до наказу начальника МШРБП «Міськшляхрембуд» ОСОБА_6 №6 від 04 січня 2021 року, ОСОБА_1 закріплено за транспортним засобом марки КАМАЗ 53213, номерний знак НОМЕР_1 . Попри це, протоколи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 були складені лише 16 січня 2026 року. 
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі «Гурепко проти України»; п.21 рішення у справі «Надточій проти України»).
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.
Також позиція висловлена у п. 39 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №463/1352/16-а від 08.07.2020 p., де зазначено, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд вважає, що провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ст. 122-4 та ст.124 КУпАП слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 33, 36, 122-4, 124, 247, 280, 283, 284 КУпАП, -
постановив:
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 та ст.124 КУпАП – закрити, за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення. 
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя	Т. Я. Багрій