Справа № 675/124/26 
Провадження № 2/675/429/2026 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" квітня 2026 р. м. Ізяслав
Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді - Пашкевича Р. В., 
за участю: секретаря судового засідання – Гедзенюк В. В.,
відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ізяслав цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В :
В лютому 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (далі ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2000954.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 07.06.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №2000954 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого ОСОБА_1 надано фінансовий кредит на умовах строковості, зворотності та платності, а саме: в розмірі 3300,00 грн. строком на 30 днів зі стандартною процентною ставкою 1,90 % в день. Відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором.
Проте, взяті на себе зобов`язання ОСОБА_1 належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 10324,00 грн., яка складається з: 3300,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 7024,00 грн. - прострочена заборгованість за процентами.
24.12.2021 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило для ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 24.12.2021 року до вказаного договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 на вказану вище суму заборгованості.
ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №2000954 від 07.06.2021 року, однак станом на дату подачі позову зазначена вимога було залишена відповідачем без виконання.
Таким чином, оскільки станом на день пред`явлення даного позову до суду відповідачем не виконано взятих на себе зобов`язань згідно з кредитним договором №2000954 від 07.06.2021 року, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 10324,00 грн за вищевказаним кредитним договором, а також судовий збір у розмірі 2662,40 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 10500,00 грн.
Ухвалою судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09.02.2026 року прийнято справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позові вимоги визнала в повному обсязі, просила зменшити розмір витрат на правову допомогу.
Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.06.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2000954.
Відповідно до умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати Клієнту грошові кошти в гривні (кредит) на умовах строковості, зворотності та платності, а Клієнт мав повернути кредит, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Пунктом п.1.2. Договору встановлено, що сума кредиту складає 3300,00, а п.1.3. Договору визначено строк кредиту - 30 днів.
Згідно з п.1.4 Договору тип процентної ставки - фіксована.
Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у межах строку кредиту, визначеного п. 1.3. Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки, та у межах нового строку кредиту за умови пролонгації за ініціативою Клієнта (п.4.1. Договору) та автопролонгації (п.4.2. Договору) (п.1.4.1. Договору).
Знижена процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується у випадку, якщо Клієнт у межах строку, визначеного в п.1.3 Договору або протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку, здійснить повне погашення кредитної заборгованості або протягом такого строку за ініціативою Клієнта відбудеться продовження строку кредиту на новий строк (п.1.4.2. Договору).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка, згідно з п. 1.5.1. та п.1.5.2. Договору, становить 24079,41 % за стандартною та зниженою ставкою.
Орієнтовна загальна вартість кредиту, згідно з п. 1.6.1 та 1.6.2 Договору, складає 5181,00 грн. за стандартною та зниженою ставкою.
Відповідно до п. 2.1. Договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки Клієнта, реквізити якої надані Клієнтом з метою отримання кредиту.
Пунктом 3.1. Договору передбачено, що нарахування проценті за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації/автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом «факт/факт».
Договором також передбачено порядок продовження строку кредиту за ініціативою Клієнта (пролонгація) та автоматичного продовження строку кредиту (автопролонгації).
Так, у випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін Клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та змінити дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору (п.п.4.1.1. Договору).
Згідно з п. 4.2.2. Договору сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6. Договору, за цим договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту.
Загальна кількість автопролонгації за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (включаючи період, визначений в п.1.3. Договору) ( п.4.2.5. Договору).
Вказаний договір разом з додатком № 1 до нього, яким встановлено графік розрахунків та загальна вартість кредиту, підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором К835, що був надісланий відповідачу на її номер телефону, вказане підтверджується даними п.11 кредитного договору «Реквізити та підписи сторін», додатку № 1 до нього та довідки про ідентифікацію.
Факт перерахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 , підтверджується листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №30309-0403 від 04.03.2024 року, відповідно до якого 07.06.2021 року о 12:39:18 було успішно перераховано 3300,00 грн., номер транзакції - 92707633.
24.12.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» укладено договір факторингу №02-24122001, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило для ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників.
ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» здійснило оплату отриманих прав грошової вимоги на користь ТОВ «Лінеура Україна», про що свідчать відомості копій платіжних інструкцій №1696 від 24.12.2021 року, № 453 від 28.12.2021 року, №1697 від 28.12.2021 року.
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №02-24122001 від 24.12.2021 року ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2000954 від 07.06.2021 року в сумі 10324,00 грн., з яких 3300,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7024,00 грн. - сума заборгованості з відсотками.
Згідно з випискою з особового рахунка ОСОБА_1 за кредитним договором №2000954 (розрахунок заборгованості) станом на 24.11.2025 року, заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» складає 10324,00 грн, з яких прострочена заборгованість за тілом кредиту - 3300,00 грн., прострочена заборгованість за відсотками – 7024,00 грн.
24.11.2025 року ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» направило на адресу відповідача вимогу про виконання зобов`язань за кредитним договором №2000954 від 24.12.2021 року, в якій зазначено, що між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» укладений договір факторингу, за яким відбулось відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором, а також інформацію про те, що у відповідача існує заборгованість за кредитним договором, яку необхідно сплатити на вказані у повідомленні реквізити. Проте відомості щодо погашення в добровільному порядку вказаної суми заборгованості матеріали справи не містять.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в ст. 11 ЦК України, ними, зокрема, ними є договори та інші правочини.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року в справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року, в справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року, в справі №127/33824/19 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
За положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 1 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу вимог ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що кредитний договір підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання одноразового ідентифікатора, відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію» та вимогам до кредитних договорів. Кредитні кошти надані в безготівкову порядку. Проте, доказів повернення отриманих коштів відповідачем матеріали справи не містять.
Зважаючи на оформлені у встановленому порядку кредитний договір та договір факторингу, позивач є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника.
Відповідач порушила умови договору та не повернула кредит у визначений ним строк, внаслідок чого, відповідно до п. 1.4.2. Договору, втратила право на застосування зниженої процентної ставки. Отже, згідно з п. 1.4.1. Договору, на всю суму заборгованості за кредитом нараховуються відсотки за стандартною процентною ставкою, яка становить 1,90% в день.
Укладаючи кредитний договір ОСОБА_1 виразила своє вільне волевиявлення, погодилася з умовами договору, зокрема, з умовами автопролонгації строку кредитування у разі наявності заборгованості за кредитом на дату закінчення строку кредиту, яка не може бути більшою за 120 календарних днів (п.4.2. Договору).
Наданий позивачем розрахунок заборгованості (виписка з особового рахунка за кредитним договором), згідно з яким загальна сума заборгованості складає 10324,00 грн., з яких: 3300,00 грн. - прострочене тіло кредиту, 7024,00 грн. - прострочені відсотки, відповідає умовам кредитного договору №2000954. Нарахування процентів здійснено позивачем за стандартною процентною ставкою у строк кредитування з урахуванням його автопролонгації на 120 днів.
На підставі зазначеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК КЕШ ТУ ГОУ» є обґрунтованими, доведеними сукупністю досліджених судом доказів, зокрема, копіями кредитного договору, листа про перерахування коштів, договору факторингу, випискою з особового рахунка ОСОБА_1 , та підлягають до задоволення.
Щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10500,00 грн суд враховує таке.
Судом встановлено, що 29.12.2023 року між позивачем та адвокатом Пархомчуком С. В. укладено договір про надання правової допомоги, а також додаткову угоду №2 до вказаного договору від 29.12.2025 року. Предметом вказаного договору є зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.
Відповідно до розділу 3 даного договору, сторони погодили ціну договору та порядок розрахунку послуг адвоката, загальна сума яких визначена позивачем в позовній заяві та становить 10500,00 грн.
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні відповідача всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З урахуванням конкретних обставин, зокрема, складністю справи та ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. При цьому, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема складністю справи та ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
За таких обставин, при визначенні розміру витрат на правову допомогу судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на правову допомогу в розмірі 10500,00 грн. є завищеною та необґрунтованою. Окрім того, справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, спори вказаної категорії є поширеними та не мають особливої складності.
Враховуючи незначну складність справи, розгляд її у порядку спрощеного провадження, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, а також те, що всі обставини справи були встановлені без участі представника позивача, виходячи з конкретних обставин справи та позиція відповідача щодо зменшення розміру вказаних витрат, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу на загальну суму 3000,00 грн.
Оскільки позов задоволено у повному обсязі, тому понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн. підлягають стягненню на його користь з відповідача.
Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265 ЦПК України, -
У Х В А Л И В :
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ» (місце знаходження: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 82, офіс 7, код ЄДРПОУ 42228158) заборгованість за кредитним договором №2000954 від 07.06.2021 року у розмірі 10324 (десять тисяч триста двадцять чотири) грн., судовий збір у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп., а також витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КЕШ ТУ ГОУ», місце знаходження: м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7, код ЄДРПОУ 42228158.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп – НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 07 квітня 2026 року.

Суддя: Р. В. Пашкевич