Справа № 308/3826/25

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2026 м. Ужгород

Суддя Закарпатського апеляційного суду Феєр І. С., за участю представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил № 33/4806/80/26 за апеляційною скаргою захисника-адвоката Ботвінка О. А. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2025. 
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець АДРЕСА_1 , визнаний винним у порушенні митних правил, передбачених ст. 485 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 59240 (п`ятдесят дев`ять двісті сорок) грн 88 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 605 (шістсот п`ять ) грн 60 коп.
З протоколу про порушення митних правил № 0082/UA305000/2025 від 29.01.2025 та постанови судді від 23.05.2025 вбачається, що 10.09.2024 Закарпатською митницею отримано лист від 10.09.2024 № 20/20-02-01/7/920 (вх. Закарпатської митниці № 47396/4/7.7-1) Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Держмитслужби, яким направлено лист з матеріалами (інформацією) військової частини НОМЕР_1 , щодо не отримання транспортних засобів та товарів, які було переміщено через митний кордон України на адресу зазначеної військової частини, в якості гуманітарної допомоги.
Зазначеним листом військової частини повідомлено Державну митну службу України про не отримання гуманітарного вантажу, зокрема - транспортного засобу марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .
Під час проведення перевірки законності ввезення на митну територію України транспортних засобів, що переміщувались у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, ввезення яких відбулось в зоні діяльності Закарпатської митниці, встановлено наступне.
Згідно з інформацією Автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» встановлено, що 30.05.2022 о 00 год 35 хв через митний пост «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці громадянином України ОСОБА_2 , ввезено на митну територію України у якості гуманітарної допомоги - транспортний засіб марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 . тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна - 2488 см3 , рік виготовлення – 2008, р.н.з. Хорватії НОМЕР_3 .
Як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , громадянин України ОСОБА_2 подав наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ««Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 , 
-2-

лист-клопотання військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2022 № 388, договір купівлі – продажу та декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (за відповідною формою, встановленою Додатком до Постанови Кабінету міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (зі змінами та доповненнями).
Відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою у графі 6 «Отримувач/Consignee (name, adress)» вказано: «Військова частина, код ЄДРПОУ НОМЕР_5 »», у графі 9 «Вид допомоги/Type of assistance» вказано транспортний засіб – марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .
15.10.2024 митницею направлено лист-запрошення від 15.10.2024 № 7.7-20/20-03/10/4838 ОСОБА_2 з проханням прибути до Закарпатської митниці для надання пояснень з приводу переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України.
Станом на 28.01.2025 ОСОБА_2 до Закарпатської митниці не прибув, про причини не прибуття не повідомив.
Згідно з договором купівлі-продажу від 20.05.2022 ціна транспортного засобу марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 становить 10000 хорватських кун, що станом на 29.05.2022 становить 41556 грн.
Розмір митних платежів, які підлягали сплаті під час ввезення транспортного засобу марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , станом на 29.05.2022 становить: 118481,76 грн, з яких ввізне мито – 4155,60 грн, акцизний податок – 87653,20 грн, ПДВ – 26672,96 грн.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_2 , здійснив протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 118481,76 грн.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Ботвінко О. А. просить постанову судді від 23.05.2025 скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що відразу після ввезення на митну територію України транспортного засобу, ОСОБА_2 передав його, як гуманітарну допомогу для військової частини НОМЕР_6 , що підтверджується Актом приймання-передачі автомобіля від 01.06.2022. Відповідно у ОСОБА_2 не було ніяких сумнівів у тому, що він виконав у повному обсязі свій обов`язок з передачі автомобіля у військову частину в якості гуманітарної допомоги. ОСОБА_2 жодного дня не використовував дане авто у власних цілях. Розбіжності між найменуваннями військових частин у деклараціях та Акті приймання-передачі обумовлені винятковими обставинами, пов`язаним з бойовими діями та дуже складною та нестабільною ситуацією в Україні станом на травень-червень 2022 року. Через те, що військова частина НОМЕР_1 не змогла прийняти автомобіль, він був переданий військовій частині НОМЕР_7 , у зв`язку з нагальною потребою. Таким чином, в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ст. 485 МК України, адже транспортний засіб використаний на гуманітарні потреби і переданий 01.06.2022 військовій частині. У матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 вчинив умисно дії, спрямовані на вчинення порушення митних правил, а також не переслідував мети, спрямованої на неправомірне зменшення (звільнення від) розміру митних платежів. Крім того, адміністративне стягнення за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, може бути накладено судом не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Перебіг строку для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності слід пов`язувати з датою отримання Закарпатською митницею листа Департаменту боротьби з контрабандою та 
-3-
порушеннями митних правил Держмитслужби, тобто з 10.09.2024. З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції отримав справу 17.03.2025, тобто поза межами строку, встановленого ч. 1 ст. 467 МК України. За таких обстави, суд першої інстанції не повно та не об`єктивно з`ясував всі обставини справи та не перевірив підстави для закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України в частині закінчення строків притягнення особи до адміністративної відповідальності. Окрім того, відповідно до п. 9-49 розділу ХХІ Прикінцевих та Перехідних положень Митного кодексу України, у разі добровільної передачі Збройним Силам України транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України в період з 24.02.20225 по 01.04.2022 в митних режимах транзиту або тимчасового ввезення, а також транспортних засобів особистого користування, ввезених на митну територію України в митних режимах транзиту або тимчасового ввезення до 24.02.2022, а у разі їх перебування станом на 24.02.2022 на митній території України без порушення митних строків та умов митних режимів транзиту або тимчасового ввезення, за умови документально підтвердженого факту такої передачі, особа звільняється від адміністративної відповідальності. ОСОБА_2 транспортний засіб марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , ввезений на митну територію України 30.05.2022, тобто в період з 24.02.2022 до квітня 2022 року. Відповідно до Акта приймання-передачі автомобіля від 01.06.2022, вказаний транспортний засіб переданий в якості гуманітарної допомоги військовій частині НОМЕР_6 . Отже ОСОБА_2 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України. Крім того, в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування клопотання, сторона захисту вказує на те, що ОСОБА_2 участі у розгляді справи не брав. Про існування оскаржуваної постанови дізнався 30.01.2026 під час перевірки балансу депозиту в мобільному додатку АТ «ПУМБ», з якого були списані кошти за ВП № 79504936 за виконання виконавчого документа № 308/3826/25 від 23.05.2025 – видавник Ужгородський міськрайонний суд. За таких обставин, просить визнати причини пропуску строку поважними та поновити йому строк на апеляційне оскарження. 
Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_2 та його захисника-адвокат Ботвінко О. А. на розгляд справи щодо ОСОБА_2 не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи не заявляли, відомостей про поважність причин неявки не надали. При цьому, за змістом ст. 294 КУпАП участь особи, яка притягується до відповідальності, чи захисника, в апеляційному розгляді справи, не є обов`язковою. Тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 та його захисника-адвоката Ботвінка О. А., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. 268, 271 КУпАП. При цьому враховується клопотання захисника-адвоката Ботвінка О. А. про розгляд апеляційної скарги за його відсутності та відсутності ОСОБА_2 .
Заслухавши доповідь судді, думку представника Закарпатської митниці Селеша О. Я., який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника-адвоката Ботвінка О. А. – частковому задоволенню, з таких підстав.
-4-

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова судді винесена без участі ОСОБА_2 при цьому матеріали справи не містять жодних відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості про отримання ОСОБА_2 копії постанови в інший строк, ніж той, на який посилається сторона захисту – 30.01.2026. 
З урахуванням наведеного, з метою недопущення порушення права на захист особи, причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_2 апеляційний суд вважає поважними, а клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення і такий строк поновлюється.
Апеляційний суд, відповідно до положень ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
За приписами до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.
Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані, а тому рішення є законним і обґрунтованим.
Апеляційний суд вважає, що висновок судді про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованим та підтверджується сукупністю доказів, які містяться у матеріалах справи, а саме: протоколом про порушення митних правил № 0082/UA305000/2025 від 29.01.2025; копією листа № 7.7-20/20-10/10/353 від 29.01.2025; копією доповідної записки, митними деклараціями та іншими матеріалами справи.
Вказані докази, на переконання апеляційного суду, є належними, достатніми та допустимими, отримані у передбаченому законом порядку, у своїй сукупності 
-5-
підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для справи.
При цьому, судом апеляційної інстанції береться до уваги і те, що стороною захисту на підтвердження доводів про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення не надано жодного доказу, який міг би ставити під сумніви правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції.
Статтею 485 МК України передбачено відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Згідно ч. 8 ст. 4 МК України, декларант - особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
За приписами ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться крім іншого такі відомості: про товари: митна вартість товарів та метод ії визначення.
Митна декларація подається митному органу декларантом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов?язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.
Згідно ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Апеляційним судом встановлено, що 30.05.2022 о 00 год 35 хв через митний пост «Ужгород-автомобільний» Закарпатської митниці громадянином України ОСОБА_2 , ввезено на митну територію України у якості гуманітарної допомоги - транспортний засіб марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , тип двигуна - дизельний, об`єм двигуна - 2488 см3, рік виготовлення – 2008, р.н.з. Хорватії НОМЕР_3 .
Як підставу для переміщення через митний кордон України транспортного засобу марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 ,
громадянин України ОСОБА_2 подав наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки ««Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_4 , лист-клопотання військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2022 № 388, договір купівлі – продажу та декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою (за відповідною формою, встановленою Додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2022 № 174 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану» (зі змінами та доповненнями).
-6-

Відповідно до декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою у графі 6 «Отримувач/Consignee (name, adress)» вказано: «Військова частина, код ЄДРПОУ НОМЕР_5 »», у графі 9 «Вид допомоги/Type of assistance» вказано транспортний засіб – марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .
15.10.2024 митницею направлено лист-запрошення від 15.10.2024 № 7.7-20/20-03/10/4838 ОСОБА_2 з проханням прибути до Закарпатської митниці для надання пояснень з приводу переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України.
Станом на 28.01.2025 ОСОБА_2 до Закарпатської митниці не прибув, про причини не прибуття не повідомив.
Згідно з договором купівлі-продажу від 20.05.2022 ціна транспортного засобу марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 становить 10000 хорватських кун, що станом на 29.05.2022 становить 41556 грн.
Розмір митних платежів, які підлягали сплаті під час ввезення транспортного засобу марки «Nissan» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , станом на 29.05.2022 становить: 118481,76 грн, з яких ввізне мито – 4155,60 грн, акцизний податок – 87653,20 грн, ПДВ – 26672,96 грн.
Отже, матеріали справи містять фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку можна стверджувати про вчинення безпосередньо ОСОБА_2 дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 141870,90 грн. Належні документи (докази), на основі яких митницею встановлено причетність ОСОБА_2 до вказаного правопорушення, наявні в матеріалах справи та доводять факт вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. 
Доводи апеляційної скарги про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження та повністю спростовуються матеріалами справи.
Посилання сторони захисту на те, що відразу після ввезення на митну територію України транспортного засобу, ОСОБА_2 передав його, як гуманітарну допомогу для військової частини НОМЕР_7 , у зв`язку з нагальною потребою через виняткові обставини, апеляційний суд визнає такими, що жодним чином не спростовують факту ухилення ОСОБА_2 від митних платежів за викладених у протоколі про порушення митних правил обставин. 
Не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення і доводи апеляційної скарги про те, ОСОБА_2 не вчиняв умисні дії, спрямовані на чинення порушення митних правил, а також не переслідував мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів, а зазначений транспортний засіб, стосовно якого було надано пільги щодо сплати митних платежів, 01.06.2022 був переданий військовій частині за Актом приймання-передачі на гуманітарні потреби.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд бере до уваги те, що відповідно до листа від 10.09.2024 отриманого Закарпатською митницею від Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Держмитслужби, військова частина НОМЕР_1 повідомила про неотримання транспортного засобу марки «NISSAN» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , а наданими стороною захисту доказами підтверджено факт передачі вказаного автомобіля 01.06.2022 військовій частині НОМЕР_7 .
Тому, доводи апеляційної скарги про те, що ввозячи 30.05.2022 на митну територію України в якості гуманітарної допомоги транспортний засіб марки «NISSAN» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 , ОСОБА_2 
-7-

у митній декларації вказав достовірну інформацію про те, що дана гуманітарна допомога призначена для військової частини, апеляційний суд відхиляє, оскільки такі не знаходять свого підтвердження. 
Доводи захисника про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності поза межами строку, передбаченого ст. 467 МК України, оскільки такий повинен був обчислюватись з дня отримання Закарпатською митницею листа Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Держмитслужби від 10.09.2024, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються митними органами або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 491 МК України, підставами для порушення справи про порушення митних правил є: офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.
Справа про порушення митних правил може бути заведена тільки в тому випадку, коли є достатні дані, які свідчать про наявність ознак правопорушення. 
Недопустимим є заведення справи про порушення митних правил на підставі припущень або відомостей про правопорушення, достовірність яких викликає сумніви та не підтверджена офіційним повідомленням.
Зі змісту листа № 20/20-02-01/7/920 від 10.09.2024, на яку посилається сторона захисту, вбачається, що співробітниками суміжної сторони було повідомлено про факт неотримання гуманітарного вантажу, зокрема, транспортного засобу марки «NISSAN» моделі «Navara», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 .
Однак, як слідує з тексту самого листа, в ньому відсутня інформація щодо обставин виявлення, точної кількості, зокрема назви та найменування переміщених товарів гуманітарної допомоги, подальша їхня доля, хто саме переміщував та декларував гуманітарну допомогу, що унеможливлюють складання протоколу про порушення митних правил. 
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, офіційне письмове повідомлення про виявлення порушення митних правил Закарпатською митницею було отримано тільки 23.09.2024, тому притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності відбулось з дотриманням строків, передбачених ст. 467 МК України.
Таким чином, докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_2 за ст. 485 КУпАП, визнаються належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного, та є такими, що не викликають сумніву.
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззаперечну винуватість ОСОБА_2 у порушенні митних правил.
Разом з тим, на переконання апеляційного суду, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
-8-
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Малозначність як ознака адміністративного правопорушення характеризується певним ступенем суспільної небезпечності, але таким, що не потребує застосування заходів адміністративного впливу.
Питання про можливість або ж недоцільність звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення в кожному конкретному випадку вирішується правозастосовчим органом (посадовою особою).
Визначення тяжкості адміністративного правопорушення нормами КУпАП та МК України не передбачено.
Згідно «Примітки» до ст. 22 КУпАП положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 121, частиною п`ятою статті 122, статтями 122-2, 122-4, частиною третьою статті 123, частинами другою - п`ятою статті 126, статтями 130, 161-1 і 173-2 цього Кодексу.
Законодавцем не встановлено заборони щодо можливості звільнення особи від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, оскільки такої заборони у примітці до ст. 22 КУпАП немає.
Відповідно до ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03.06.2005, суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначної правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб вчинення. 
Апеляційний суд бере до уваги характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу ОСОБА_2 , відсутність у матеріалах справи відомостей, які б характеризували його з негативної сторони та про те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, у тому числі за порушення митних правил, а також відсутність обставин, які обтяжують відповідальність. 

-9-

При цьому, апеляційний суд враховує надані стороною захисту докази, які свідчать про те, що на даний момент транспортний засіб переданий військовій частині НОМЕР_7 .
Апеляційний суд бере до уваги і фактичні обставини справи, зокрема те, що діяння, вчинене ОСОБА_2 , хоча і містило у собі всі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ст. 485 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідає тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення.
Також апеляційний суд враховує те, що факт передачі транспортного засобу військовій частині свідчить про усвідомлення ОСОБА_2 своїх дій.
Зз урахуванням наведеного, з огляду на вид і розмір передбаченого стягнення, мету призначення стягнення та співмірність можливого стягнення вчиненому правопорушенню, тобто принцип розумності призначення стягнення, те, що наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам та державі, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням, що на переконання апеляційного суду буде достатнім для досягнення мети адміністративної відповідальності – виховного впливу, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України та недопущення подібної поведінки у подальшому.
Таким чином, постанова від 23.01.2025 підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
За таких обставин, апеляційна скарга захисника-адвоката Ботвінка О. А. підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 22, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд 

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника-адвоката Ботвінка О. А. про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2025.
Апеляційну скаргу захисника-адвоката Ботвінка О. А. в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2025 щодо ОСОБА_3 , - скасувати.
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України за малозначністю й оголосити йому усне зауваження, а провадження у справі закрити на підставі п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КУпАП.
Постанова апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя