Дата документу 06.04.2026
Справа № 331/2256/25
Провадження № 2/334/171/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2026 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Добрєва М.В., за участю секретаря судового засідання Денисенко Н.В., 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти Енергодарської міської ради, Енергодарської гімназії №1 Енергодарської міської ради Василівського району Запорізької області про відшкодування моральної шкоди,
встановив:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Управління освіти Енергодарської міської ради, Енергодарської гімназії №1 Енергодарської міської ради Василівського району Запорізької області про відшкодування моральної шкоди у розмірі 150000 гривень. 
В обґрунтування позову зазначила, що вона працювала в Енергодарської гімназії №1 та була звільнена у порушення норм чинного законодавства. У зв`язку із протиправною поведінкою відповідача, вона отримала душевні страждання. Просить суд стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду у розмірі в 150 000 грн.; судові витрати, та витрати на правову допомогу.
Представник Енергодарської гімназії №1 Енергодарської міської ради Василівського району Запорізької області адвокат Сухенко Ю.М. подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову позивачки та зазначила наступне, відповідно до наказу по гімназії №069 від 25.06.2024 «Про попередження про можливе вивільнення працівників гімназії» складені відповідно до ст. 13 КЗпП, наказу Міністерства освіти і науки України від 06 грудня 2010 року №1205 «Типові штатні нормативи загальноосвітніх навчальних закладів», Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-V-III, керуючись ч.3 ст. 32 КЗпП та ч.4 ст. 32 КЗпП України, п.6 ст. 36 КЗпП. п.1 статті 40 КЗпП, відповідно до ст. 25 Про педагогічне навантаження», ст.26 Про трудові відносини Закону України «Про повну загальну середню освіту», Статуту Енергодарської гімназії №1, враховуючи аналіз мережі на 2024/2025 навчальний рік, з огляду на можливе скорочення кількості класів у мережі 2024/2025 навчального року за відсутність посад вихователів ГПД, враховуючи те. що приміщення закладу Енергодарської гімназії №1 знаходиться на непідконтрольній Україні території в м. Енергодарі та відсутність годин (ставки) попереднього педагогічного навантаження на наступний навчальний рік, Позивача було попереджено про можливе звільнення із займаної посади 31 серпня 2024 року на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України з дотриманням вимог чинного законодавства України.
Також, в попереджені про можливе вивільнення від 28.06.2024 №026/02-12 повідомлено Позивачу, що станом на 31 серпня 2024 року в Енергодарській гімназії №1 відсутня будь-яка інша вакантна посада або інша робота.
На час попередження Позивачка фактично перебувала в тимчасово окупованому місті Енергодарі, з огляду на що всі контакти відбувалися дистанційно, через офіційно затверджені канали та засоби зв`язку.
З метою належної організації виконання дистанційної роботи у 2023-2024 роках, ознайомлення працівника з наказами (розпорядженнями), повідомленнями, дорученнями, завданнями та іншими документами роботодавця, адміністрацією Енергодарської гімназії №1 була створена група в месенджері Телеграм «ЕГ №1 (робоча)». До цієї групи адміністратором були приєднані працівники Енергодарської гімназії №1.
Також, організація освітнього процесу в умовах дистанційного навчання здійснюється на закритій корпоративній платформі Google Workspace for Education ЕГ №1 для забезпечення постійної, своєчасної га якісної комунікації між членами адміністрації та педагогами закладу з метою вирішення нагальних питань з організації та супроводу діяльності колективу навчального закладу в умовах воєнного стану, до якої Позивачка мата доступ разом з іншими працівниками.
У цій групі та на платформі, з метою ознайомлення працівників з наказами (розпорядженнями), повідомленнями, дорученнями, завданнями та іншими документами роботодавця, адміністрацією Енергодарської гімназії №1 розміщуються відповідні документи та надається відповідна інформація.
Додатково, з метою індивідуального ознайомлення працівника з документами та інформацією, яка стосується його особисто, адміністрацією Енергодарської гімназії №1 використовувався месенджер Телеграм.
Адміністрацією Енергодарської гімназії №1, у строк, встановлений чинним законодавством України, Позивачу особисто, з використанням месенджеру Телеграм за телефонним номером, відповідно до якого здійснювалось спілкування з Позивачем: НОМЕР_1 , відправлені для ознайомлення наступні документи: попередження про можливе вивільнення від 28.06.2024 №026/02-12, наказ Енергодарської гімназії №1 від 30.08.2024 №60/ОС «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 », розрахунковий лист.
Також, додатково вищезазначені документи відправлені Позивачу на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: відправлене попередження про можливе вивільнення від 28.06.2024 №026/02-12, після чого, 30.08.2024 відправлений наказ Енергодарської гімназії №1 від 30.08.2024 №60/ОС «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » і розрахунковий лист.
Відповідно до норм чинного трудового законодавства України, при звільненні із займаної посади у відповідності до п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП (скорочення чисельності або штату працівників), роботодавець зобов`язаний надати працівнику такі документи:
1.За два місяці до дати звільнення (ст. 49-2 КЗпП): попередження про можливе вивільнення та одночасно зі здійсненням процедури звільнення у зв`язку зі скороченням штату запропонувати працівнику іншу роботу на підприємстві - звісно, якщо така робота є (ч. З ст. 49-2 КЗпП). в разі якщо на дату підготовки повідомлення в Енергодарської гімназії №1 немає відповідних вакансій, про це зазнається в повідомленні, що звільнення обумовлено неможливістю переведення працівника на іншу роботу у зв`язку з її відсутністю.
Позивачем в позовній заяві в абз.1 на стор.1 підтверджений факт отримання відправлених Енергодарською гімназією №1 документів, а саме: «...28.06.2024 року отримала Попередження про можливе вивільнення №026/02-12 та 30.08.2024 року отримала Наказ про звільнення з роботи №60/ОС від 30.08.2024 року засобами електронного зв`язку через мобільний менеджер «Telegram»», за два місяці до дати звільнення (ст. 49-2 КЗпП).
З приводу зазначення в повідомленні про можливе вивільнення інформації щодо відсутності будь-якої іншої вакантної посади або іншої роботи повідомляємо наступне.
У зв`язку відсутністю посад вихователя групи ГПД в Енергодарській гімназії №1, враховуючи те, що Позивачка продовжувала перебувати в м. Енергодар Запорізької області, яке є тимчасово окупованим державою-агресором, що підтверджується відповідним листуванням з Енергодарською гімназією №1, та цей факт не спростовується матеріалами Позовної заяви та доданими до неї документів, а також те, що будівлі закладів освіти міста Енергодара є захопленими окупантами, роботодавець - Енергодарська гімназія №1 не може забезпечити технічні і організаційні умови для роботи на тимчасово окупованій території міста Енергодара, не може забезпечити безпечні умови праці та безпеку життя працівникам та їх близьких і рідних людей, які залишились в тимчасово окупованому місті Енергодар, тому в попереджені про можливе вивільнення від 28.06.2024 року №026/02-12 Позивачку повідомлено, що станом на 31 серпня 2024 року в Енергодарській гімназії №1 відсутня будь-яка інша вакантна посада або інша робота.
Водночас відповідно власник або уповноважений ним орган не зобов`язаний пропонувати працівнику посаду вищого рівня, можливість призначення на такі посади визначається загальними правилами про комплектування кадрів, які діють на підприємстві.
2. В день звільнення: копію наказу Енергодарської гімназії №1 від 30.08Л024 №60/ОС «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 », а також письмове повідомлення/про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожний о виду виплати - розрахунковий лист.
В день звільнення 30.08.2024 Позивачу відправлений наказ Енергодарської гімназії №1 від 30.08.2024 №60/ОС «Про звільнення з роботи ОСОБА_1 » і розрахунковий лист.
Вищенаведене підтверджує, що адміністрацією Енергодарської гімназії №1 виконано та дотримано норми чинного трудового законодавства України.
Представник Управління освіти Енергодарської міської ради адвокат Сухенко Ю.М. подала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні позову позивачки, із аналогічних підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, який надала представник Енергодарської гімназії №1 Енергодарської міської ради Василівського району Запорізької області. 
Ухвалою суду від 14.05.2025 відкрите провадження у справі та її призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.
Ухвалою суду від 02.10.2025 було залучено до участі у справі співвідповідача Енергодарську гімназію №1 Енергодарської міської ради Василівського району Запорізької області.
Ухвалою суду від 05.01.2026 позивачу було відмовлено у прийняті уточненої позовної заяви.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Волтарніст М.О. позов підтримала, просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.
Представник Управління освіти Енергодарської міської ради проти задоволення позову заперечувала, з підстав його не обгрунтованості.
Представник Енергодарської гімназії №1 Енергодарської міської ради Василівського району Запорізької області адвокат Сухенко Ю.М. до суду не з`явилася.
Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, заслухавши сторін, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Наказом Енергодарської гімназії №1 Енергодарської міської ради Василівського району Запорізької області від 25.06.2024 року ОСОБА_1 була попереджена про можливе її звільнення 31.08.2024 року.
Наказом Енергодарської гімназії №1 Енергодарської міської ради Василівського району Запорізької області від 25.06.2024 року ОСОБА_1 була 30.08.2024 року було звільнено із роботи із виплатою вихідної допомоги в розмірі середньомісячної зарплати.
18.04.2025 року Позивач звернувся, із зазначеним позовом до суду, у якому просить стягнути моральну шкоду у розмірі 150000 гривень.
Підставою для задоволення позовних вимог позивач посилалася на незаконність її звільнення з роботи.
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Представники відповідачів скористалися своїм правом подачі відзивів до позову, відповідно до яких вони заперечують проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:
а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.
б) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ст. 22 ЦК України).
в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.
г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.
Частина 2 цієї статті встановлює презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв`язку із наявністю вини іншої особи або у зв`язку із дією об`єктивних обставин).
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч. 4 ст. 23 ЦК України).
Відповідно до ст. 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом.
Як роз`яснено в п. 3 роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Положеннями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань з урахуванням у кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, ураховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках.
В пункті № 10 зазначеної постанови зазначено, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.
Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Тобто, позивач повинен надати докази як на підтвердження протиправних дій чи бездіяльності відповідача, так і докази спричинення їй моральної шкоди, а також наявності причинного зв`язку між діями, бездіяльністю заподіювача та спричиненою шкодою.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і елекронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).
Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Однак, позивачем не доведено умови та підстави покладення цивільної відповідальності, а саме, протиправність дій відповідача, причинний зв`язок між цими діями та спричиненою шкодою, чим не виконано вимоги ст. 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Окрім цього, Позивач у своїй позовній заяві не оскаржуючи незаконність звільнення, ставить вимогу про відшкодування їй моральної шкоди, завданої на її думку внаслідок дій відповідачів - пов`язаних з припиненням трудових обов`язків. Відповідно, предметом розгляду є лише питання наявності підстав для відшкодування моральної шкоди та її розміру, а не незаконність самого звільнення.
З урахуванням викладеного, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління освіти Енергодарської міської ради, Енергодарської гімназії №1 Енергодарської міської ради Василівського району Запорізької області про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1168, 1195 ЦК України, п.п. 3, 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353, 430 ЦПК України, суд -
ухвалив:
у позові відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення. 
Повний текст рішення складено та підписано 06.04.2026 року.

Суддя: Добрєв М. В.