Справа № 420/3623/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ: 44069166 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу,-
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби в Одеській області до ОСОБА_1 в якому позивач просить суд: 
стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заборгованість у розмірі 336 479 грн. 97 коп., а саме: по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 1 655 грн. 66 коп. на бюджетний рахунок UA048999980334159813000015742, отримувач ГУК в Од.обл./Ізмаїльська міська ТГ/18010700, ЄДРПОУ 37607526, банк отримувача Казначейство України; по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 334 824 грн. 31 коп. на бюджетний рахунок UA118999980314000512000015688, отримувач ГУК в Од.обл./Ізмаїльська міська ТГ/180103000, ЄДРПОУ 37607526, банк отримувача Казначейство України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на момент подачі позову, відповідно до довідки про суми податкового боргу та розрахунку податкового боргу загальна сума податкового зобов`язання відповідача 336 479 грн. 97 коп., по земельному податку з фізичних осіб (1655 грн. 66 коп.) та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (334 824 грн. 31 коп.). У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковий орган звернувся до суду з даним позовом.
За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою суду від 07.04.2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі за позовом Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення суми податкового боргу.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зокрема, свою позицію обґрунтовує тим, що позивач до позовної заяви не надав відповідних доказів щодо підстав нарахування та самого розрахунку зобов`язання (на яке майно (земельну ділянку), за якими ставками, на які нараховані грошові зобов`язання, доказів права власності на майно за період нарахування податкових зобов`язань тощо) в розрізі кожного податкового повідомлення-рішення. Не надано до суду доказів перебування вказаних в позові об`єктів нерухомості у праві приватної власності Відповідача, а саме: даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. Крім того, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п.п.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України). Проте Позивачем не додано до позову копій відповідних рішень Ізмаїльської міської ради по об`єктам нерухомого майна за кожен рік за період 2022-2024 років. Відсутність вищезазначених документів вказує на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог. до позову не було надано підтверджень про направлення на адресу Відповідача всіх податкових повідомлено-рішень, які зазначені в позові та податкових вимог на всі заявлені суми податкового боргу. Таким чином, Позивачем не доведено, що вказані повідомлення рішення набули статусу узгоджених внаслідок їх отримання платником податків поштою. 
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: фізична особа платник податків ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області, за основним місцем обліку.
Станом на 05.02.2025 року відповідно до довідки про суми податкового боргу та розрахунку податкового боргу загальна сума податкового зобов`язання відповідача складає 336 479 грн. 97 коп., по земельному податку з фізичних осіб (1655 грн. 66 коп.) та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (334 824 грн. 31 коп.). 
Заборгованість по земельному податку з фізичних осіб (1655 грн. 66 коп.) виникла в результаті нарахування: 
по податковому повідомленню-рішенню №673949-2410-1502 від 02.08.2022 р. на суму 1 655 грн. 66 коп. 
Заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (334 824 грн. 31 коп.) виникла в результаті нарахування: 
по податковому повідомленню-рішенню №0449363-2410-1502 від 25.07.2022 р. на суму 75 366 грн. 00 коп. 
по податковому повідомленню-рішенню №0449364-2410-1502 від 25.07.2022 р. на суму 17 262 грн. 00 коп. 
по податковому повідомленню-рішенню №0449365-2410-1502 від 25.07.2022 р. на суму 4 059 грн. 00 коп. 
по податковому повідомленню-рішенню №1749637-2408-1502 від 24.04.2023 р. на суму 4 397 грн. 25 коп. 
по податковому повідомленню-рішенню №1749638-2408-1502 від 24.04.2023 р. на суму 81 646 грн. 50 коп. 
по податковому повідомленню-рішенню №1749639-2408-1502 від 24.04.2023 р. на суму 18 700 грн. 50 коп. 
по податковому повідомленню-рішенню №0459807-2408-1502-UA51080030000048246 від 24.05.2024 р. на суму 25 425 грн. 91 коп. 
по податковому повідомленню-рішенню №0459808-2408-1502-UA51080030000048246 від 24.05.2024 р. на суму 4 532 грн. 55 коп. 
по податковому повідомленню-рішенню №0459809-2408-1502-UA51080030000048246 від 24.05.2024 р. на суму 19 275 грн. 90 коп. 
по податковому повідомленню-рішенню №0459810-2408-1502-UA51080030000048246 від 24.05.2024 р. на суму 84 158 грн. 70 коп.
У добровільному порядку заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.
Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України.
Підпункт 14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з п.п.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно п. 15.1. ст. 15 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України) визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Статтею 16 ПК України визначені обов`язки платника податків, згідно положень якої платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно положень статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
За визначенням пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).
Пунктом 286.1 ст. 286 ПКУ встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва, щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі подання платником податку до контролюючого органу правовстановлюючих документів на земельну ділянку, відомості про яку відсутні у базах даних інформаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, сплата податку фізичними та юридичними особами здійснюється на підставі поданих платником податку відомостей до отримання контролюючим органом інформації про перехід права власності на об`єкт оподаткування.
Власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (абзац перший п. 287.1 ст. 287 ПКУ).
При переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку (п. 287.6 ст. 287 ПКУ).
Власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно (п. 287.8 ст. 287 ПКУ).
Отже, платниками земельного податку з фізичних осіб є власники земельних ділянок, землекористувачі, власники земельних часток (паїв) та власники будівель, споруд (їх частин), нежилих приміщень (їх частин) у багатоквартирних жилих будинках, у разі оформлення ними права власності або користування землею під такими будівлями, спорудами (їх частинами), нежилими приміщеннями (їх частинами).
Узгоджена сума податкового боргу по земельному податку з фізичних осіб залежить від конкретних умов, таких як площа земельної ділянки, її розташування, цільове використання, а також нормативно-грошова оцінка землі. Вона визначається відповідно до Податкового кодексу України.
Для фізичних осіб податок на землю нараховується органами податкової служби на основі наданої інформації про земельну ділянку, а сам борг можна погасити добровільно або за допомогою примусового стягнення.
Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п.36.1 ст.36 ПК України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Відповідно до п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки (п.58.1 ст.58 ПК України).
Відповідно положень п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. 
Пунктом 59.1 ст.59 ПК України визначено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Отже, відносно відповідача нараховані грошові зобов`язання, які є узгодженими. Вказані грошові зобов`язання не сплачені відповідачем.
Матеріали справи свідчать, що контролюючим органом було виставлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №0105529-1305-1502 від 08.10.2021 року, та направлено останню на адресу позивача поштовою кореспонденцією на адресу: АДРЕСА_3 .
Відповідачем не виконано податкову вимогу «Ф» №0105529-1305-1502 від 08.10.2021 року та станом на дату прийняття рішення доказів оскарження вищевказаної вимоги до суду також не надано.
Доказів, які б спростовували факт існування за позивачем заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 334824 грн. 31 коп., до суду також не надано.
Доводи відповідача щодо відсутності розрахунків, рішень органу місцевого самоврядування та документів про право власності суд оцінює критично з огляду на наступне: обставини щодо правильності визначення грошового зобов`язання, застосованих ставок податку та підстав нарахування могли бути предметом перевірки під час оскарження податкових повідомлень-рішень у порядку, передбаченому статтею 56 Податкового кодексу України.
Однак відповідач правом на їх оскарження не скористався.
У межах даної справи предметом розгляду є питання стягнення податкового боргу, що виник внаслідок несплати узгодженого грошового зобов`язання, а не перевірка правомірності його визначення по суті.
З огляду на викладене, доводи відповідача не спростовують факту існування узгодженого та несплаченого податкового зобов`язання.
Щодо доводів відповідача щодо неотримання податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, суд наголошує, що матеріалами справи встановлено, що податкові повідомлення-рішення та податкова вимога направлялися контролюючим органом на адресу: АДРЕСА_4 . З наданих доказів вбачається, що зазначена адреса є податковою адресою відповідача відповідно до даних інформаційних систем контролюючого органу.
Відповідно до пункту 45.1 статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою фізичної особи є місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Контролюючий орган здійснює направлення податкових повідомлень-рішень саме за податковою адресою платника податків.
Обов`язок повідомляти контролюючий орган про зміну місця проживання покладається на платника податків.
Доказів внесення змін до облікових даних щодо податкової адреси відповідачем суду не надано
Таким чином, заборгованість відповідача зі сплати зазначених грошових зобов`язань за податковою вимогою «Ф» №0105529-1305-1502 від 08.10.2021 року відповідає ознакам, визначеним п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, відповідно до якого податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бендерський проти України від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи те, що судом не встановлено обставин які б звільняли Відповідача від сплати податкового боргу, а також відсутність доказів повної сплати суми боргу на час розгляду справи, на підставі положень ст. 67 Конституції України суд дійшов висновку, що адміністративний позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
У зв`язку з викладеним відсутні підстави для стягнення судового збору з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 229, 246, 255, 293, 295 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Позовну заяву Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ: 44069166 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заборгованість у розмірі 336 479 грн. 97 коп., а саме: по земельному податку з фізичних осіб у розмірі 1 655 грн. 66 коп. на бюджетний рахунок UA048999980334159813000015742, отримувач ГУК в Од.обл./Ізмаїльська міська ТГ/18010700, ЄДРПОУ 37607526, банк отримувача Казначейство України; по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 334 824 грн. 31 коп. на бюджетний рахунок UA118999980314000512000015688, отримувач ГУК в Од.обл./Ізмаїльська міська ТГ/180103000, ЄДРПОУ 37607526, банк отримувача Казначейство України.
Беручи до уваги інтенсивність роботи та об`єктивні умови її здійснення, зокрема перебої електропостачання і тривалість повітряних тривог, текст рішення складено та підписано суддею 31.03.2026 року.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка