єдиний унікальний номер справи 531/2304/24
номер провадження 2/531/314/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2026 року м. Карлівка 

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого – судді Попова М.С.,
за участю секретаря – Клименко Т.М., 
представника позивача – адвоката Удовіченка І.О.,
представника відповідачів – адвоката Приліпко І.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженої відповідальністю «Світоч», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державний реєстратор Виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавської області Гаєвська Ілона Владиславівна, про визнання додаткових угод недійними та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить - визнати недійсними: 
додаткову угоду від 01 грудня 2023 року до договору оренди землі, укладеного від 27.01.2014 року, на земельну ділянку площею 6,4999 га з кадастровим номером
5321683400:00:001:0027, укладену між СТОВ «СВІТОЧ» та ОСОБА_1 , в особі представника по довіреності ОСОБА_2 ;
додаткову угоду від 01 грудня 2023 року до договору оренди землі, укладеного від
31.03.2018 року, на земельну ділянку площею 4,6383 га з кадастровим номером
5321683400:00:005:0020, укладену між СТОВ «СВІТОЧ» та ОСОБА_1 , в особі представника по довіреності ОСОБА_2 ;
додаткову угоду від 01 грудня 2023 року до договору оренди землі, укладеного від
31.03.2018 року, на земельну ділянку площею 6,4962 га з кадастровим номером
5321683400:00:001:0070, укладену між СТОВ «СВІТОЧ» та ОСОБА_1 , в особі представника по довіреності ОСОБА_2 ;
додаткову угоду від 16 червня 2023 року до договору оренди землі, укладеного від
31.03.2018 року, на земельну ділянку площею 6,496 га з кадастровим номером 5321683400:00:001:0164, укладену між СТОВ «СВІТОЧ» та ОСОБА_1 , в особі представника по довіреності ОСОБА_2 ;
скасувати державну реєстрацію іншого речового права:
щодо земельної ділянки площею 6,4999 га з кадастровим номером 5321683400:00:001:0027, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 січня 2024 року державним реєстратором Виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавської області Гаєвською Ілоною Владиславівною, індексний номер рішення: 71355927;
щодо земельної ділянки площею 4,6383 га з кадастровим номером 5321683400:00:005:0020, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 січня 2024 року державним реєстратором Виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавської області Гаєвською Ілоною Владиславівною, індексний номер рішення: 71358232;
щодо земельної ділянки площею 6,4962 га з кадастровим номером 5321683400:00:001:0070, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 січня 2024 року державним реєстратором Виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавської області Гаєвською Ілоною Владиславівною, індексний номер рішення: 71358905;
щодо земельної ділянки площею 6,496 га з кадастровим номером 5321683400:00:001:0164, здійснену в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 січня 2024 року державним реєстратором Виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавської області Гаєвською Ілоною Владиславівною, індексний номер рішення: 71357041; 
стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати. 
У позові посилається на те, що позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок:
кадастровий номер: 5321683400:00:001:0027, площею 6,4999 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Максимівської сільської ради, Полтавського (до зміни адміністративно-територіального устрою - Карлівського) району, Полтавської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2594138953080, номер відомостей про речове право:46959873 (відповідно до свідоцтва про право на спадщину №502 від 01.06.2022, виданого приватним нотаріусом Пусан В.С.);
кадастровий номер: 5321683400:00:005:0020, площею 4,6383 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Максимівської сільської ради, Полтавського (до зміни адміністративно-територіального устрою - Карлівського) району, Полтавської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2552989553080, номер запису відомостей про речове право: 50938124 (відповідно до договору купівлі-продажу №1463 від 10.07.2023, посвідченого приватним нотаріусом Пусан В.С.);
кадастровий номер: 5321683400:00:001:0070, площею 6,4962 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Максимівської сільської ради, Полтавського (до зміни адміністративно-територіального устрою - Карлівського) району, Полтавської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1836333353216, номер відомостей про речове право: 50530652 (відповідно до свідоцтва про право на спадщину №1174 від 06.06.2023, посвідченого приватним нотаріусом Пусан В.С.);
кадастровий номер: 5321683400:00:001:0164, площею 6,496 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Максимівської сільської ради, Полтавського (до зміни адміністративно-територіального устрою Карлівського району, Полтавської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1834605053216, номер відомостей про речове право: 50643569 (відповідно до договору купівлі-продажу №1229 від 15.06.2023, посвідченого приватним нотаріусом Пусан В.С.).
На земельну ділянку з кадастровим номером: 5321683400:00:001:0027, площею 6,4999 га, згідно договору оренди землі від 27.01.2014, укладеного між СТОВ «СВІТОЧ» та попереднім власником – ОСОБА_3 , було зареєстровано інше речове право – право оренди земельної ділянки за СТОВ «СВІТОЧ», строком дії до 27.01.2024 (номер запису про інше речове право: 46959892). 
На земельну ділянку з кадастровим номером: 5321683400:00:005:0020, площею 4,6383 га, згідно договору оренди землі від 31.03.2018, укладеного між СТОВ «СВІТОЧ» та попереднім власником – ОСОБА_4 , було зареєстровано інше речове право – право оренди земельної ділянки за СТОВ «СВІТОЧ», строком дії до 31.03.2028 (номер запису про інше речове право: 46090854).
На земельну ділянку з кадастровим номером: 5321683400:00:001:0070, площею 6,4962 га, згідно договору оренди землі від 31.03.2018, укладеного між СТОВ «СВІТОЧ» та попереднім власником – ОСОБА_5 , було зареєстровано інше речове право – право оренди земельної ділянки за СТОВ «СВІТОЧ», строком дії до 31.03.2028 (номер запису про інше речове право: 31686608).
На земельну ділянку з кадастровим номером: 5321683400:00:001:0164, площею 6,496 га, згідно договору оренди землі від 31.03.2018, укладеного між СТОВ «СВІТОЧ» та попереднім власником – ОСОБА_6 , було зареєстровано інше речове право – право оренди земельної ділянки за СТОВ «СВІТОЧ», строком дії до 31.03.2028 (номер запису про інше речове право: 31651731).
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником (генеральним директором) СТОВ «СВІТОЧ» є ОСОБА_7 , який, згідно свідоцтва про народження, є рідним батьком позивача - ОСОБА_1 . 
Також, згідно вказаних відомостей з ЄДР, одним із засновників СТОВ «СВІТОЧ» є теперішня дружина ОСОБА_7 – ОСОБА_2 . Яка є кінцевим бенефіціаром, має прямий вирішальний вплив та 50 відсотків частки статутного капіталу або права голосу.
Крім того, позивач особисто працював у СТОВ «СВІТОЧ» юристом, але через сварки та розбіжності в поглядах з ОСОБА_7 і ОСОБА_2 , позивач припинив працювати в підприємстві 15 січня 2024 року. 
Ще 01.11.2019 року, позивач видав довіреність на ім`я ОСОБА_2 , на представлення його інтересів, терміном до 01.11.2024.
23.01.2024, через посилення конфронтації та напруги у відносинах з батьком ОСОБА_7 та його дружиною ОСОБА_2 , позивач припинив дію вказаної довіреності, про що негайно, особисто повідомив останню.
Після цього, у лютому-квітні 2024 року, позивач став розбиратись з нерухомим майном, що йому належить на праві власності, та перевіряти в реєстрах доступну інформацію про те, які дії вчинялися ОСОБА_2 від імені позивача із зазначеними вище земельними ділянками.
Так, з розширеної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка №37492456 від 18.04.2024 додається) позивач дізнався про наступне.
Без попереднього погодження своїх дій з позивачем, ОСОБА_2 , як представник позивача, маючи умисну змову з ОСОБА_7 - керівником СТОВ «СІВТОЧ» (орендар земельних ділянок позивача), з метою отримання власної вигоди ОСОБА_2 та виникнення негативних наслідків для позивача, здійснила наступні дії:
відносно земельної ділянки з кадастровим номером: 5321683400:00:001:0027, площею 6,4999 га - підписала додаткову угоду до договору оренди землі, укладеного 27.01.2014, датовану 01 грудня 2023 року зі СТОВ «СВІТОЧ», на підставі якої договір оренди землі викладено в новій редакції, в тому числі і змінено строк дії права оренди земельної ділянки СТОВ «СВІТОЧ», а саме дату закінчення дії: 27.01.2024, змінено на дату закінчення: 27.01.2049, та провела реєстрацію змін до іншого речового права в Державному реєстрі речових прав 26.01.2024 (вже після припинення дії довіреності);
відносно земельної ділянки з кадастровим номером: 5321683400:00:005:0020, площею 4,6383 га – підписала додаткову угоду до договору оренди землі, укладеного 31.03.2018, датовану 01 грудня 2023 року зі СТОВ «СВІТОЧ», на підставі якої договір оренди землі викладено в новій редакції, в тому числі і змінено строк дії права оренди земельної ділянки СТОВ «СВІТОЧ», а саме дату закінчення дії: 31.03.2028, змінено на дату закінчення: 31.03.2053, та провела реєстрацію змін до іншого речового права в державному реєстрі речових прав 26.01.2024 (вже після припинення дії довіреності); 
відносно земельної ділянки з кадастровим номером: 5321683400:00:001:0070, площею 6,4962 га – підписала додаткову угоду до договору оренди землі, укладеного 31.03.2018, датовану 01 грудня 2023 року зі СТОВ «СВІТОЧ», на підставі якої договір оренди землі викладено в новій редакції, в тому числі і змінено строк дії права оренди земельної ділянки СТОВ «СВІТОЧ», а саме дату закінчення дії: 31.03.2028, змінено на дату закінчення: 31.03.2053, та провела реєстрацію змін до іншого речового права в державному реєстрі речових прав 26.01.2024 (вже після припинення дії довіреності); 
відносно земельної ділянки з кадастровим номером: 5321683400:00:001:0164, площею 6,496 га – підписала додаткову угоду до договору оренди землі, укладеного 31.03.2018, датовану 16 червня 2023 року зі СТОВ «СВІТОЧ», на підставі якої договір оренди землі викладено в новій редакції, в тому числі і змінено строк дії права оренди земельної ділянки СТОВ «СВІТОЧ», а саме дату закінчення дії: 31.03.2028, змінено на дату закінчення: 31.03.2053, та провела реєстрацію змін до іншого речового права в державному реєстрі речових права 26.01.2024 (вже після припинення дії довіреності). 
Крім того, за вказаними додатковими угодами до договорів оренди землі, встановлено розмір орендної плати у розмірі «менше 3% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки» в рік, що явно в два-три рази є меншим від середнього розміру орендної плати за землю по Карлівській міській раді. 
Майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства – Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі».
Уклавши ці додаткові угоди до договорів оренди землі із СТОВ «СВІТОЧ», ОСОБА_2 , діяла в особистих інтересах, з власною вигодою, оскільки є засновником – бенефіціаром СТОВ «СВІТОЧ», та в супереч інтересів свого довірителя – позивача. 
Такі дії ОСОБА_2 , поставили в невигідне становище позивача, призвели до його прямих майнових збитків, у вигляді недоотримання в рази більшої орендної плати, значно збільшили строк оренди землі (з 10 років на 35 років) та позбавили можливості після спливу строків оренди землі (27.01.2024 та 31.03.2028) самостійно розпоряджатись земельними ділянками.
Слід також відзначити, що значно збільшивши термін оренди земельних ділянок до 2049 року та до 2053 року, ОСОБА_2 вийшла за межі дії довіреності, термін якої сплинув би в листопаді 2024 року.
З огляду на хронологію подій і обставин, та те, що оспорювані правочини вчинялися від імені позивача – ОСОБА_2 , проте в супереч інтересам позивача, то дії директора СТОВ «СВІТОЧ» ОСОБА_7 та представника орендодавця ОСОБА_2 свідчать про очевидну недобросовісність їхньої поведінки відносно позивача.
Ні позивач, ні СТОВ «СВІТОЧ» не звертались один до одного з письмовими пропозиціями переглянути умови договорів оренди землі (в тому числі і продовжити їх термін дії чи зміни розміру орендної плати в меншу сторону). Також, ні на момент укладення оспорюваних правочинів, ні на момент реєстрації змін до відомостей про інше речове право, між сторонами не було жодної розмови про подальше користування цими земельними ділянками СТОВ «СВІТОЧ», після закінчення терму дії права оренди.
За таких обставин потрібно дійти висновку про те, що оспорювані угоди вчинені внаслідок зловмисної домовленості представника СТОВ «СВІТОЧ» Кириченка В.П. та представника орендодавця ОСОБА_2 з метою досягнення власних інтересів всупереч інтересам позивача.
А тому, на думку позивача, такі оспорювані додаткові угоди є недійсними на підставі статті 232 ЦК України.
Позивач вважає, що для відновлення його порушених прав слід скасувати державну реєстрацію змін до іншого речового права від 26.01.2024, у зв`язку із тією обставиною, що додаткові угоди до договорів оренди землі, є недійсними.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позову, просив задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідачів в суді заперечила щодо задоволення вимог позовної заяви у повному обсязі, з підстав, викладених у відзиві на позов.
Третя особа, яка про час та місце проведення судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, до суду не з`явилась, про причину неявки суд не повідомила, заяви чи клопотання на адресу суду не надходили.
За клопотаннями представників сторін, в суді було допитано в якості свідка ОСОБА_2 , яка пояснила, що працює у СТОВ «СВІТОЧ», на момент укладення оспорюваних договорів була у складі засновників – 50%, керівником є чоловік. Додаткові угоди укладалися за ініціативою позивача для упорядкування документів, бо до цього договори були на колишніх власників земельних ділянок. Розмір орендної плати менше, ніж у первісних договорах та строк оренди було встановлено за особистою домовленістю позивача з батьком ОСОБА_7 . Після підписання договорів за довіреністю їх підписав директор ОСОБА_7 , після чого останній вже передавав їх на реєстрацію. Договори були у двох примірниках, один з яких було передано позивачу. До січня 2024 року з позивачем були теплі родинні відносини. У 2019 році позивач видавав довіреність на ім`я ОСОБА_2 бо він тоді працював у МВС і йому ніколи було всім цим займатися. Позивач купив дві земельні ділянки у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на що позичав гроші у ОСОБА_2 . Ці земельні ділянки вже були в оренді СТОВ «Світоч», від якого надавалась згода на відступлення первинного права купівлі. Інші дві земельні ділянки позивач отримав у спадщину. Для реєстрації оспорюваних договорів звертався ОСОБА_7 . На адресу ОСОБА_2 не надходили повідомлення про відкликання довіреності. Свідок (відповідачка) займалася оформленням спадщини на позивача земельних ділянок, окрім тих моментів, де потрібна була його особиста присутність. На момент укладення договорів не мала права представляти інтереси СТОВ «Світоч», окрім окремих моментів. З 2024 року представляла інтереси підприємства.
Заслухавши сторони, пояснення свідка, дослідивши письмові докази окремо та в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Як встановлено судом, 27.01.2014 між ОСОБА_3 (Орендодавцем) та СТОВ «СВІТОЧ» (Орендарем) було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:001:0027 на строк до 27.01.2024. Орендна плата становила не менше 3 % від вартості земельного паю. За бажанням орендодавця орендна плата видається с/г продукцією або виплачується у грошовій формі.
31.03.2018 між ОСОБА_5 (Орендодавцем) та СТОВ «СВІТОЧ» (Орендарем) було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:001:0070 на строк до 31.03.2028. Орендна плата становила не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За бажанням орендодавця орендна плата видається с/г продукцією або виплачується у грошовій формі.
31.03.2018 між ОСОБА_4 (Орендодавцем) та СТОВ «СВІТОЧ» (Орендарем) було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:005:0020 на строк до 31.03.2028. Орендна плата становила не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За бажанням орендодавця орендна плата видається с/г продукцією або виплачується у грошовій формі.
31.03.2018 між ОСОБА_6 (Орендодавцем) та СТОВ «СВІТОЧ» (Орендарем) було укладено договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:001:0164 на строк до 31.03.2028. Орендна плата становила не менше 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. За бажанням орендодавця орендна плата видається с/г продукцією або виплачується у грошовій формі.
01.06.2022 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 502 від 01.06.2022, посвідченого приватним нотаріусом Пусан В.С., ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5321683400:00:001:0027, яка належала ОСОБА_3 та перебувала в оренді СТОВ «СВІТОЧ».
06.06.2023 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1174 від 06.06.2023, посвідченого приватним нотаріусом Пусан В.С., ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5321683400:00:001:0070, яка належала ОСОБА_5 та перебувала в оренді СТОВ «СВІТОЧ».
ОСОБА_2 є працівником СТОВ «СВІТОЧ», яке є Товариством, напрямком діяльності якого є сільське господарство, здійснює свою діяльність шляхом оренди та обробітку земельних ділянок, в тому числі фізичних осіб.
14.06.2023 між СТОВ «СВІТОЧ» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення переважного права. Пунктом 1.1 цього договору передбачено, що СТОВ «СВІТОЧ» безоплатно відступає ОСОБА_1 переважне право на купівлю земельної ділянки, яку СТОВ «СВІТОЧ» орендує на підставі Договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:001:0164.
15.06.2023 на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.2023, посвідченого приватним нотаріусом Пусан В.С., ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5321683400:00:001:0164, яка належала ОСОБА_6 та перебувала в оренді СТОВ «СВІТОЧ».
10.07.2023 між СТОВ «СВІТОЧ» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення переважного права. Пунктом 1.1 цього договору, що СТОВ «СВІТОЧ» безоплатно відступає ОСОБА_1 переважне право на купівлю земельної ділянки, яку СТОВ «СВІТОЧ» орендує на підставі Договору оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:005:0020.
10.07.2023 на підставі договору купівлі-продажу № 1463 від 10.07.2023, посвідченого приватним нотаріусом Пусан В.С., ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5321683400:00:005:0020, яка належала ОСОБА_4 та перебувала в оренді СТОВ «СВІТОЧ». 
Як передбачено умовами договорів оренди землі, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, а перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для розірвання договору (п.п. 38, 39). У зв`язку з чим, керуючись укладеними між позивачем та СТОВ «Світоч» договорами про відступлення про переважне право, після переходу права власності до позивача сторонам необхідно було внести зміни до договорів. Тобто придбані земельні ділянки, які перебували в оренді СТОВ «СВІТОЧ», і продовжували перебувати в його оренді після придбання позивачем земельних ділянок з кадастровими номерами 5321683400:00:001:0164 та 5321683400:00:005:0020 за договорами купівлі-продажу, про що свідчать: витяги, договори оренди з попередніми власниками земельних ділянок, договори відступлення переважного права.
Позивач за попередніми домовленостями з СТОВ «Світоч» доручив ОСОБА_2 укласти всі додаткові угоди до договорів оренди землі на підставі довіреності від 01.11.2019 за № 2213, виданої приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Пусан Т.В. ОСОБА_1 цією довіреністю уповноважив ОСОБА_2 бути його представником в усіх установах та організаціях, незалежно від форм власності, а також надав їй право підписувати від його імені необхідні заяви, договори та інші документи, вчиняти всі інші юридично значимі дії, розписуватися за ОСОБА_1 на всіх документах для представництва його інтересів. В довіреності були відсутні будь-які обмеження повноважень відповідачки, зокрема щодо кола осіб, з якими відповідач не має право укладати договори, так і щодо будь-яких інших умов договорів, або видів договорів чи інших правочинів. Позивач свідомо обмеження щодо повноважень не встановив, хоча мав на це право і знав про таке право. 
Довіреність була підписана особисто ОСОБА_1 у присутності нотаріуса та за його особистим волевиявленням, що відповідає положенням ЗУ «Про нотаріат». Особу ОСОБА_1 було встановлено, дієздатність перевірено. Довіреність видана строком на п`ять років та дійсна до 01.11.2024. Однак фактично довіреність була дійсна до 23.01.2024, оскільки лише 23.01.2024 її було скасовано за нотаріальною заявою ОСОБА_1 . Жодних особистих повідомлень від позивача про скасування довіреності ОСОБА_2 як довірена особа не отримувала.
Таким чином, судом встановлено, що з 01.11.2019 існувала довіреність, згідно якої позивач уповноважив відповідачку ОСОБА_2 бути його представником в усіх органах та підписувати необхідні документи без жодних обмежень.
01.12.2023 між позивачем, від імені якого під час укладення договору діяла Кириченко Т.Я. на підставі нотаріальної довіреності за реєстраційним номером № 2213 від 01.11.2019, та СТОВ «Світоч» як орендарем в особі генерального директора Кириченка Василя Петровича укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі (земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:001:0027) від 27.01.2014.
Додатковою угодою передбачений строк договору оренди – 35 років, орендна плата у грошовій формі становить 8848,00 грн за один календарний рік оренди, або у натуральній формі, яка відповідає грошовому еквіваленту. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
01.12.2023 між позивачем, від імені якого під час укладення договору діяла відповідачка Кириченко Т.Я. на підставі нотаріальної довіреності за реєстраційним номером № 2213 від 01.11.2019, та СТОВ «Світоч» як орендарем в особі генерального директора Кириченка Василя Петровича укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі (земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:005:0020) від 31.03.2018. 
Додатковою угодою передбачений строк договору оренди – 35 років, орендна плата у грошовій формі становить 6314,00 грн за один календарний рік оренди, або у натуральній формі, яка відповідає грошовому еквіваленту. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
01.12.2023 між позивачем, від імені якого під час укладення договору діяла Кириченко Т.Я. на підставі нотаріальної довіреності за реєстраційним номером № 2213 від 01.11.2019, та СТОВ «Світоч» як орендарем в особі генерального директора Кириченка Василя Петровича укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі (земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:001:0070) від 31.03.2018.
Додатковою угодою передбачений строк договору оренди – 35 років, орендна плата у грошовій формі становить 8843,00 грн за один календарний рік оренди, або у натуральній формі, яка відповідає грошовому еквіваленту. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
16.06.2023 між Позивачем, від імені якого під час укладення договору діяла Кириченко Т.Я. на підставі нотаріальної довіреності за реєстраційним номером № 2213 від 01.11.2019, та СТОВ «Світоч» як орендарем в особі генерального директора Кириченка Василя Петровича укладено Додаткову угоду до Договору оренди землі (земельної ділянки з кадастровим номером 5321683400:00:001:0164) від 31.03.2018.
Додатковою угодою передбачений строк договору оренди – 35 років, орендна плата у грошовій формі становить 8843,00 грн за один календарний рік оренди, або у натуральній формі, яка відповідає грошовому еквіваленту. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексів інфляції.
З 18.10.2022 по 15.01.2024 ОСОБА_1 працював у СТОВ «Світоч» на посаді юриста, про що також зазначається позивачем у позовній заяві. У трудові обов`язки позивача входило оформлення та укладання договорів, в разі незгоди –внесення відповідних змін до договору в інтересах Товариства. Тобто без погодження з юристом жодних правочинів Товариство не укладало, що свідчить про те, що позивач особисто був ознайомлений зі змістом додаткових угод, та свідомо не вносив змін до змісту договорів, оскільки станом на 2023 рік працював у СТОВ «Світоч». 
На виконання ст. 6 ЗУ «Про оренду землі», 26.01.2024 СТОВ «СВІТОЧ» як орендар в особі генерального директора Кириченка Василя Петровича звернувся до державного реєстратора виконавчого комітету Скороходівської селищної ради Полтавської області із заявами про державну реєстрацію внесення змін до договорів оренди землі щодо земельних ділянок з кадастровими номерами 5321683400:00:001:0027, 5321683400:00:005:0020, 5321683400:00:001:0164, 5321683400:00:001:0070.
На виконання ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», представником СТОВ «СВІТОЧ» – генеральним директором Кириченко Василем Петровичем – для державної реєстрації змін до договорів оренди було надано оригінали додаткових угод до договорів оренди земельних ділянок. В свою чергу, державним реєстратором було перевірено зміст цих додаткових угод та повноваження представника СТОВ «СВІТОЧ» шляхом отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Додаткові угоди до договорів укладалися Кириченко Т.Я. на підставі нотаріальної довіреності, а вже безпосередньо державна реєстрація змін до договорів оренди землі здійснювалася на підставі укладених додаткових угод за заявою СТОВ «Світоч» в особі Кириченка Василя Петровича в порядку ЗУ «Про оренду землі», ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
В подальшому після здійснення необхідних реєстраційних дій щодо внесення змін до договорів оренди, без жодних заперечень позивач надавав СТОВ «Світоч» в оренду земельні ділянки з кадастровими номерами 5321683400:00:001:0027, 5321683400:00:005:0020, 5321683400:00:001:0070 та 5321683400:00:001:0164 та отримував за них орендну плату, докази про що надано на вимогу суду та містяться в матеріалах справи. Тобто умови укладених правочинів виконувались, кожна сторона мала намір до їх виконання.
Відповідно до частин першої та другої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Згідно з частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Частина третя статті 203 ЦК України визначає загальні вимоги до волевиявлення учасника правочину, яке повинне відповідати внутрішній волі та бути вільним від факторів, що викривляють уявлення особи про зміст правочину при формуванні її волевиявлення чи створюють хибне бачення існування та змісту волевиявлення. Підстави недійсності правочинів, коли внутрішня воля особи не відповідає правовим наслідкам укладеного правочину, визначено у статтях 229 - 233 ЦК України. 
Відповідно до частини першої статті 232 ЦК України правочин, який вчинено внаслідок зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, визнається судом недійсним. Довіритель має право вимагати від свого представника та другої сторони солідарного відшкодування збитків та моральної шкоди, що завдані йому у зв`язку із вчиненням правочину внаслідок зловмисної домовленості між ними.
Для визнання правочину недійсним на підставі статті 232 ЦК України необхідним є встановлення умислу в діях представника: представник усвідомлює, що вчиняє правочин всупереч інтересам довірителя та бажає (або свідомо допускає) їх настання, а також наявності домовленості представника однієї сторони з іншою стороною і виникнення через це несприятливих наслідків для довірителя.
Представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі (ст.244 ЦК України).
Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася (ст. 249 ЦК України).
Згідно ст. 244 ЦК та п. 2 глави 4 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вбачається, що представник може вчиняти лише ті правочини (юридичні дії), які визначені відповідною довіреністю. Стаття 241 ЦК України презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень.
Зі змісту довіреності, особисто підписаної Позивачем та засвідченої нотаріусом слідує, що позивач у довіреності не встановив жодних обмежень щодо повноважень ОСОБА_2 , зокрема щодо укладення строкових договорів оренди, кола осіб, видів правочинів тощо. Тобто відповідачка ОСОБА_2 як довірена особа діяла виключно в межах наданих їй повноважень. Натомість позивач обмежень на укладення договорів у довіреності не встановив, хоча мав на це право.
Вказівок в довіреності щодо попереднього погодження змісту правочинів з позивачем також не має. Тим паче таких вимог не висуває і законодавство, оскільки відповідно до ст. 1006 ЦК повідомляти довірителеві відомості про хід виконання його доручення повірений зобов`язаний лише за вимогою довірителя. 
Матеріалами справи не підтверджується надання такої вимоги до відповідачки ОСОБА_2 як до довіреної особи.
У Постанові Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 182/3593/17, від 21 лютого 2020 року у справі № 182/3593/17, від 11 жовтня 2023 року у справі № 195/15/22 йдеться про те, що «в основу зловмисної домовленості покладено умисні дії представника, який усвідомлював, що вчиняє правочин усупереч інтересам довірителя та бажав (або свідомо допускав) їх настання. При цьому не має значення, від кого виходила ініціатива здійснити змову - від представника чи від другої сторони правочину. Головне, що характеризує цей правочин - наявність усвідомленості і волі другої сторони правочину та представника на здійснення дій усупереч інтересам особи, яку він представляє. Кваліфікація правочину, як вчиненого внаслідок зловмисної домовленості, зумовлює встановлення, що: від імені однієї із сторін правочину виступав представник, хоча й не виключаються випадки, коли від імені обох сторін виступають представники; зловмисна домовленість і вчинення правочину з іншою стороною відбулася на підставі наявних повноважень представника; існував умисел в діях представника щодо зловмисної домовленості; настали несприятливі наслідки для особи, яку представляють; існує причинний зв`язок поміж зловмисною домовленістю і несприятливими наслідками для особи, яку представляють».
Верховним Судом неодноразово наголошувалось, що для задоволення позовних вимог за ст. 232 ЦК необхідно на підставі певних доказів встановити, що представник за правочином вступив у зловмисну домовленість з другою стороною і діє при цьому у власних
інтересах або в інтересах інших осіб, а не в інтересах особи, яку представляє. Важливим є фактор того, що умови договору суперечать волі довірителя взагалі (такий висновок відповідає постановам ВС від 10.07.2024 у справі № 759/25757/21, від 19.11.2021 у справі № 383/302/20, від 07 серпня 2019 року у справі № 753/7290/17, від 05 серпня 2020 року у справі № 638/2324/14-ц, від 02.10.2019 у справі № 346/3760/15-ц). 
Позивачем не надано жодних належних доказів зловмисної домовленості між відповідачами та доказів неприйнятних наслідків для довірителя внаслідок укладення додаткових угод.
Щодо посилання позивача на те, що за вказаними додатковими угодами до договорів оренди землі, встановлено розмір орендної плати у розмірі «менше 3% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки» в рік, що явно в два-три рази є меншим від середнього розміру орендної плати за землю по Карлівській міській раді, суд зазначає слідуюче. 
Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України (далі – ПКУ)).
Пунктом 288.5 ст. 288 ПКУ визначено, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу:
- не може бути меншою за розмір земельного податку:
для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, – у розмірі не більше 3 відс. їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування – не більше 1 відс. їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь – не менше 0,3 відс. та не більше 1 відс. їх нормативної грошової оцінки;
для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено, – у розмірі не більше 5 відс. нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, для сільськогосподарських угідь – не менше 0,3 відс. та не більше 5 відс. нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області (п.п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 ПКУ).
Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.У разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.
Тож, відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Відповідно до частини п`ятої статті 5 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується, зокрема, для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Статтею 13 Закону України «Про оцінку земель» встановлено випадки обов`язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок. Відповідно до абзацу другого частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.
Проте, в Указі Президента №92/2002 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян - власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)" зазначено, що одне із пріоритетних завдань розвитку аграрного сектору економіки – підвищення рівня соціального захисту сільського населення, зокрема шляхом уведення плати за оренду земельних ділянок сільгосппризначення, земельних часток (паїв) у розмірі не менше 3 %, визначеної відповідно до законодавства, вартості земельної ділянки. 
Аналіз норм Указу № 92/2002 свідчить про те, що вимога про встановлення орендної плати в розмірі не менше 3% вартості земельної ділянки не є імперативною нормою, яка змінює або доповнює основний спеціальний нормативний акт – Закон України "Про оренду землі".
Аналогічна думка міститься в постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі № 539/232/18, у якій зазначено, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за угодою сторін. А Указ № 92/2002 носить рекомендаційний характер.
Таким чином, Указ №92/2002 не може змінювати норми, установлені Законом України "Про оренду землі", відповідно до якого розмір, форма та строки внесення орендної плати за землю визначаються виключно сторонами договору. 
Разом з тим, у оспорюваних додаткових угодах, не дивлячись на те, що при зазначенні розміру орендної плати вказано «менше 3% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки», визначений у грошовому виразі розмір орендної плати, який було сплачено позивачу товариством (СТОВ "СВІТОЧ") є не меншим, ніж три відсотка. Тож, майнових збитків позивачем, у будь-якому випадку, не понесено.
Відповідно до ч. 1, 7 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, суд вважає, що ОСОБА_2 , здійснювала представництво від імені позивача без обмежень по укладенню строкових договорів щодо їхніх істотних умов, а тому проаналізувавши надані СТОВ «СВІТОЧ» примірники додаткових угод на підставі діючої довіреності, знаючи, що позивач як юрист СТОВ «Світоч» був обізнаний зі змістом додаткових угод, відповідачкою ОСОБА_2 правомірно було підписано додаткові угоди до договорів оренди землі, довірена особа під час укладення додаткових угод діяла виключно в межах своїх повноважень, передбачених довіреністю. На момент укладення додаткових угод довіреність не була скасована.
Таким чином, суд приходить до висновку, що довіреність, яка видана добровільно позивачем, на день укладення оспорюваних додаткових угод не була скасована, за її змістом ОСОБА_2 мала право їх укладати, підписувати, при цьому вона діяла не в особистих інтересах, а в інтересах ОСОБА_1 , маючи право здійснювати від його імені всі необхідні дії. При цьому, позивачем не доведено, що оспорювані угоди укладено представником на невигідних для нього умовах і вони суперечать його інтересам. Застережень щодо додаткового погодження ціни орендної плати, строку оренди із ОСОБА_1 після видачі довіреності, тощо зміст документа на представництво не містить, у зв`язку з чим суд вважає, що при укладенні додаткових угод відповідачка ОСОБА_2 діяла у межах повноважень, наданих їй позивачем, а тому відсутні підстави для визнання недійсними оспорюваних додаткових угод та відповідно для скасування їх державної реєстрації.           Враховуючи зазначене вище, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.        Оскільки суд прийшов до висновку про доцільність відмови у задоволенні позову, відповідно до положення ст.141 ЦПК України, відшкодуванню понесені позивачем судові витрати за рахунок відповідачів не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 16, 79, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженої відповідальністю «Світоч», ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державний реєстратор Виконавчого комітету Чутівської селищної ради Полтавської області Гаєвська Ілона Владиславівна, про визнання додаткових угод недійними та скасування державної реєстрації, відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя