Справа № 212/3274/26 
3/212/725/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
18 березня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Покровського районного суду міста Кривого Рогу Козлов Д. О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшли з ППП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП, відносно ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
за ч.2 ст. 173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

25 лютого 2026 року о 02-40 год. ОСОБА_1 , протягом дії термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА 271241 від 24.0.2026 року, а саме з 16-57 год. до 01.03.2026 р. 16-57 год., який винесений відносно нього, перебував за адресою:  АДРЕСА_1 , чим порушив заходи, застосовані до нього, а саме заборону на вхід та перебування в місці проживання, заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою.
Особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, були роз`яснені вимоги ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Розгляд справи було призначено під час складання протоколу на 10 – 00 год. 18 березня 2026 року, у приміщенні Покровського районного суду міста Кривого Рогу, про що ОСОБА_1 був повідомленим, однак незважаючи на виклик до суду ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні по справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (1989) відзначив, що сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань». Таким чином ЄСПЛ наголошує у своїх рішеннях, що особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на викладене вмотивування суд дійшов висновку про можливість за ст. 268 КУпАП розглянути справу за наявними у справі доказами у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Диспозицією частини 2 ст. 173-8 КУпАП передбачена відповідальність невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений. 
Пунктом 16 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, за обставин викладених у протоколі про адміністративне правопорушення підтверджується формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, копією термінового заборонного припису АА271241 від 23.02.2026 року, протоколом прийняття заяви, рапортом працівника поліції, відеофіксацією скоєного правопорушення. 
З урахуванням наведеного суд приходить до висновку, що подія адміністративного правопорушення мала місце, вина ОСОБА_1 у його вчинені доведена, в його діях є наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-8 КУпАП, оскільки він порушив терміновий заборонний припис будучи особою, стосовно якої він винесений.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-8 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та протиправну поведінку, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до нього адміністративне стягнення, в межах санкції частини 2 статті 173-8 КУпАП, у вигляді штрафу, що буде достатнім для виховання особи та запобіганню новим правопорушенням.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. 40-1, 283-285 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-8 ч. 2 КУпАП, та покласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665,60 грн. на користь держави (стягувач Державна судова адміністрація України, отримувач коштів ГУК у м. Києві (м. Київ) 22030106, ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Д. О. Козлов