ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/5037/25
Номер провадження: 33/819/37/26
Головуючий у першій інстанції Єпішин Ю.М.
Суддя-доповідач Коровайко О.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
16 березня 2026 року        м. Херсон
Суддя Херсонського апеляційного суду Коровайко О.І.,
при секретарі Іванцової Ю.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Петряєва В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 08 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваної постанови та встановлених судом першої інстанції обставин.
Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Цією ж постановою провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду 31.03.2025 року о 09 годині 30 хвилин в м. Херсоні по проспекту Святих Кирила та Мефодія, 14-Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 208, державний номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч на вулицю Івана Вазова, не врахувала дорожньої обстановки, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїла зіткнення з автомобілем Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (далі по тексту ПДР).
Суд кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із постановою суду захисник Петряєв В.В. подав апеляційну скаргу в якій просить постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 08 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що під час розгляду справи суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого прийшов до висновків, які не відповідають обставинам та неправильно застосував норми матеріального права.
Зазначає, що у ситуації, що розглядається транспортні засоби рухалися в попутному напрямку. В даному випадку дорога має одну смугу руху шириною 6,3 м. Подія сталася на перехресті вулиць з нерегульованим пішоходним переходом.
ОСОБА_1 завчасно, але не менше як за 50 м до початку повороту ліворуч подала сигнал покажчика повороту відповідного напрямку ліворуч, та займала відповідне крайнє положення на проїзній частині.
Натомість водій транспортного засобу Opel Astra д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , яка рухалася позаду транспортного засобу Peugeot 208 д.н.з. НОМЕР_1 не повинна була здійснювати обгін, оскільки це заборонено на перехресті та ближче ніж за 50 м до пішохідного переходу та при русі з дозволеною швидкістю 50 км/год, а в момент виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний був виявити (з технічної точки зору з початку маневру автомобіля попереду, виконуючого лівий поворот), негайно повинна була вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.
На думку захисника саме невідповідність дій водія ОСОБА_2 з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення.
Також захисник зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи і не може бути єдиним доказом винуватості особи.
Оскільки пояснення учасників ДТП щодо обставин, за яких воно сталося, містять істотні суперечності, схема ДТП не зовсім відповідає дійсним обставинам та поясненням, виникла необхідність у залученні експерта. За клопотанням сторони захисту у справі було призначене експертне дослідження.
Однак 15 жовтня 2025 року на адресу суду надійшло повідомлення експерта про неможливість проведення експертизи у зв`язку з ненаправленням додаткових матеріалів. Оскільки навіть для експерта не вистачило тих вихідних даних на підставі яких можна було б встановити винуватість ОСОБА_1 то незрозуміло на підставі яких доказів та матеріалів судом першої інстанції зроблено висновок про винуватість ОСОБА_1 у вказаному ДТП.
Таким чином, на думку захисника, в матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.
В ході апеляційного провадження адвокат Петряєв В.В. та ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу, просили постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.
Потерпіла ОСОБА_2 та адвокат Тихоша С.М. заперечили проти доводів апеляційної скарги, просили постанову суду стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.

16 березня 2026 року від адвоката Петряєва В.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Потерпіла ОСОБА_2 , та адвокат Тихоша С.М. належним чином повідомлені про місце, дату та час апеляційного розгляду, однак в судове засідання не з`явились.

Мотиви суду.
Відповідно до положень ч. 7 ст.294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст.252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст.251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Крім того, відповідно до роз`яснень, викладених у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.
Ці вимоги закону суддею першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дотримані в повному обсязі.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції надав детальну та належну оцінку відомостям, що містяться в матеріалах справи та прийшов до обґрунтованого висновку щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП 
В основу свого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, судом покладено відомості зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії №ЕПР1 №286552 від 31 березня 2025 року, схемі місця ДТП від 31 березня 2025 року, письмових поясненнях водіїв транспортних засобів, причетних до ДТП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії №ЕПР1 №286552 від 31 березня 2025 року складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що поліцейськими встановлені та зафіксовані наступні обставини: 
31 березня 2025 року о 09:30 год в м.Херсон, проспект Святих Кирила та Мефодія (Димитрова) 14Б в м.Херсон по просп. св. Кирила та Мефодія 14Б водій ОСОБА_1 керуючи тз Peugeot 208, д.н.з. НОМЕР_1 перед поворотом ліворуч на вул.Івана Вазова, не врахувала дорожню обстановку, не зайняла відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїла зіткнення з автомобілем Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, чим порушив п.10.4. ПДР – Ін. порушення ПДР, порушення правил повороту праворуч та ліворуч (а.п.1).
До протоколу додано: пояснення водіїв, схему місця ДТП.
Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 31 березня 2025 року близько 09:30 год. вона рухалась по вул.Кирила і Мефодія зі швидкістю 40 км/год. почала робити поворот з лівої смуги наліво. Вчинивши поворот. Ззаду автомобіль Opel Astra НОМЕР_2 стукнула її ліву сторону, зламала дзеркало, бампер і колесо (а.п.7).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 вказала, що 31 березня 2026 року о 09:30 год. їхала по вул.Кирила і Мефодія по дорозі по лівій стороні, з правої сторони водій хотів зробити поворот наліво і врізався в неї. Вказала, що не визнає себе винною (а.п.8).
Долучена до матеріалів справи схема місця ДТП містить графічно зображені та зафіксовані об`єкти, дані про обставини дорожньої пригоди (ділянка дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода, місце зіткнення транспортних засобів, сталі орієнтири, до яких на схемі здійснена прив`язка об`єктів, транспортні засоби, причетні до ДТП та інше), таблицю дорожніх умов, в якій зазначені назви об`єктів, зображених на схемі.
Крім того, вказана схема місця ДТП містить відомості про пошкодження транспортних засобів. Так, на транспортному засобі Peugeot 208, д.н.з. НОМЕР_4 зафіксовано пошкодження лівої частини переднього бамперу та крила, пошкодження передніх лівих дверей, пошкодження лівого дзеркала заднього виду, пошкодження ЛФП по всім місцям удару та пошкодження.
На автомобілі Opel Astra д.н.з. НОМЕР_2 – пошкодження передньої правої частини бамперу, праве крило, пошкодження ЛФП правих передніх дверцят та правої задньої двері, пошкодження ЛФП заднього правого крила та задньої частини бамперу, пошкодження правого дзеркала заднього виду. 
На переконання суду апеляційної інстанції наявними у справі відомостями в повній мірі підтверджуються інкриміновані ОСОБА_1 обставини скоєння ДТП, що відображені в протоколі про адміністративне правопорушення серії №ЕПР1 №286552 від 31 березня 2025 року.
Згідно із ст.124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Диспозиція статті 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху, ця норма за своєю властивістю є бланкетною, тобто з метою її застосування та врегулювання суспільних відносин, виникає необхідність звернення до нормативно-правових актів, які детально регламентують зазначені правила.
Обов`язки водіїв та пішоходів, а також технічні вимоги до транспортних засобів регулюють Правила дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року N 1306 (з подальшими змінами та доповненнями) (далі -Правила).
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №ЕПР1 №286552 від 31 березня 2025 року, ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.10.4 Правил дорожнього руху.
Згідно вказаної норми, перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою.
Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
З огляду на викладене необхідним є встановлення порушення п. 10.4 Правил дорожнього руху, наслідком чого стала ДТП та пошкодження транспортних засобів.
На переконання суду апеляційної інстанції наявні в матеріалах справи відомості в повній мірі підтверджують невиконання ОСОБА_1 п.10.4 Правил дорожнього руху про що вірно зазначив суд першої інстанції. Зазначеними положеннями ПДР на ОСОБА_1 було покладено обов`язок перед поворотом зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині.
Зі змісту письмових пояснень учасників ДТП та схеми місця ДТП від 31 березня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 рухаючись на транспортному засобі Peugeot 208 д.н.з. НОМЕР_4 по просп. Святих Кирила і Мефодія здійснювала маневр повороту ліворуч в напрямку вул.І.Вазова. Тобто відповідно до вимог п.10.4 ПДР ОСОБА_1 була зобов`язана зайняти відповідне крайнє ліве положення на проїзній частині.
Водночас наявними у справі відомостями підтверджується, що ОСОБА_1 вказану вимогу Правил дорожнього руху не виконала, що безпосередньо підтверджується змістом схеми місця ДТП від 31 березня 2025 року на якій зафіксовано, що місцем зіткнення транспортних засобів фактично є середина проїзної частини. З огляду на те, що транспортний засіб ОСОБА_1 (Peugeot 208) отримав пошкодження з лівої сторони, а транспортний засіб ОСОБА_4 (Opel Astra) – з правої, вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 знаходився праворуч від місця зіткнення, тобто ближче до правого краю проїзної частини. Зазначені обставини прямо вказують на те, що ОСОБА_1 при здійсненні повороту ліворуч не зайняла крайнє ліве положення на проїзній частині.
Посилання захисника на те, що в даному випадку дорога мала одну смугу руху шириною 6,3 м не є такими, що відповідають положенням Правил дорожнього руху.
Надаючи оцінку обставинам події ДТП за участю ОСОБА_1 та вищенаведеним доводам апеляційної скарги апеляційний суд враховує, що відповідно до правил дорожнього руху проїзна частина — елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги.
Смуга руху — поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів.
Згідно п.11.1 Правил дорожнього руху кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності — самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
З огляду на зміст схеми ДТП на якій відсутні розмітка та дорожні знаки, що визначають кількість смуг руху, їх кількість визначається з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, що складала 6,3 м, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
Крім того, слід зазначити, що вказана захисником ширина проїзної частини не є обставиною, що звільняла ОСОБА_1 від обов`язку виконання п.10.4 ПДР щодо зайняття крайнього лівого положення на проїзній частині перед поворотом ліворуч.
Що стосується тверджень захисника про те, що ОСОБА_1 завчасно до початку повороту ліворуч подала сигнал покажчика повороту відповідного напрямку ліворуч, то зазначена обставина сама по собі не є такою, що свідчить про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, оскільки зі змісту матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 не виконала саме вимоги п.10.4 Правил дорожнього руху щодо зайняття крайнього положення перед здійсненням повороту.
Посилання захисника на те, що саме дії водія ОСОБА_2 спричинили дорожньо-транспортну пригоду апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки зазначені обставини не підтверджені жодними доказами. Зокрема захисником не надано жодних відомостей про те, що стосовно ОСОБА_2 був оформлений протокол про адміністративне правопорушення чи винесено постанову про визнання її винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з приводу ДТП, що сталася 31 березня 2025 року.
Апеляційний суд акцентує увагу, що предметом даного апеляційного провадження є перегляд висновків суду першої інстанції щодо наявності ознак адміністративного правопорушення саме в діях ОСОБА_1 . Таким чином, апеляційний суд не вправі в рамках даного провадження надавати оцінку діям ОСОБА_2 . 
Наявні в матеріалах справи докази вказують на порушення ОСОБА_1 ПДР України, а саме п.10.4, що знаходиться у прямому причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 31.03.2025 року за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП транспортні засоби отримали ушкодження, що перелічені в схемі місця ДТП. Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, отриманих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення по справі, не встановлено.
Твердження захисника про те, що наявних у матеріалах справи відомостей недостатньо для встановлення винуватості ОСОБА_1 , оскільки наявних у матеріалах справи відомостей не вистачило для проведення у справі автотехнічного дослідження, апеляційний суд до уваги не приймає.
Зі змісту матеріалів провадження вбачається, що дійсно в ході судового розгляду постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 29 травня 2025 року у справі було призначено автотехнічну експертизу. 
Водночас згідно повідомлення про неможливість проведення судової експертизи №СЕ-19/122-25/4857-ІТ від 14 жовтня 2025 року, експертом повідомлено про неможливість проведення судової експертизи через ненадходження відповіді на заявлене експертом клопотання про надання додаткових даних.
Згідно з положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що висновок експерта є лише одним із джерел доказів, що може бути враховане судом. Такий висновок не має для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюється нарівні з іншими доказами.
В той же час згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Неможливість проведення у конкретній справі автотехнічної експертизи, саме по собі не є обставиною, що вказує на недостатність в матеріалах справи відомостей, для прийняття рішення судом.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що висновки суду ґрунтуються на належних та допустимих доказах, яким суд надав вірну та детальну оцінку. Сукупності наявних у вказаних доказах відомостей достатньо для прийняття рішення у справі. Зокрема такі відомості містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП та частково письмових поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди. Наявність в схемі ДТП та письмових поясненнях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розбіжностей не є такими, що свідчать про невірність зазначених у схемі місця ДТП відомостей, а пов`язані із суб`єктивним сприйняттям учасниками ДТП обставин події. Твердження ОСОБА_1 про зайняття нею крайнього положення на проїзній частині спростовуються схемою місця ДТП, де зафіксовано положення транспортних засобів під час здійснення маневру, місце зіткнення та положення транспортних засобів після зіткнення. Зазначені відомості в повній мірі підтверджують те, що ОСОБА_1 перед здійсненням повороту не зайняла крайнє ліве положення на проїзній частині.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Що стосується висновків суду про закриття провадження у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, то вказана обставина не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи.
Положеннями ст.280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і те чи винна дана особа в його вчиненні.
При цьому, норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні, у разі винесення постанови про закриття провадження за п.7 ч.1ст.247 КУпАП, вказаний Кодекс не містить.
Водночас, зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.
Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та прийняття рішення про закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом обов`язковим є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності.
Таким чином, закриваючи провадження, суд першої інстанції обґрунтовано встановив обставини, передбачені ст.280 КУпАП. 
За наведеного, порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
Решта доводів захисника не є такими, що вказують на незаконність прийнятого судом рішення.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст.247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП
постановив:
Апеляційну скаргу захисника Петряєва В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 08 січня 2026 року стосовно ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя        О.І.Коровайко