КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №759/3837/25 Головуючий у І інстанції - Горбенко Н.О.
апеляційне провадження №22-ц/824/1744/2026 Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 квітня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року 
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

установив:

У лютому2025 року ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 11.02.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено Кредитний договір №757678512 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Товариства - http://www.moneyveo.ua/, ознайомився з Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Після чого добровільно без примусу чи тиску відповідач заявив про бажання отримання коштів, подавши відповідну Заявку, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», перед тим як погоджувати заявку на кредитування, не лише перевірило особисті дані Відповідача, а і платіжну картку, з метою ідентифікації, тобто перевірило чи дійсно платіжна картка належить позичальнику. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV6MM75. Зокрема, 11.02.2022 року відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору
Заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Відповідно до п.2.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику. Відразу після вчинених дій відповідача, 11.02.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 22000грн. на його банківську карту № НОМЕР_1 що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Вказувало, що первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконало в повному обсязі.
28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу №28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. 31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року. 31.12.2021 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2022 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року, при цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року. 31.12.2023 року сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 22565,40грн.
30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №30/1023-01, строк дії якого закінчується 31 грудня 2024 року. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 року до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23590,60 грн.
26.12.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та воно, ТОВ «ФК «ЕЙС», уклали Договір факторингу №26/12/Е відповідно до умов якого йому відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором.
Просило суд, стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №757678512 від 11.02.2022 року у розмірі 23590,60 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року зазначений вище позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за Договором кредитної лінії №757678512 від 11.02.2022 року у розмірі 23590,60 грн., яка складається з: 22000 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 1590,60 грн. - заборгованості за відсотками., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, вважаючи, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було порушено норми процесуального та матеріального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що позивачем не надано належних доказів, які б свідчили про укладення між ним та позивачем кредитного договору та виникнення між ними будь-яких правовідносин.
Вказує, що він категорично заперечує, що він зареєструвався в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», створив в такій системі особистий кабінет, отримав пропозицію (оферту) та ознайомився із нею, отримав електронне повідомлення від кредитодавця із одноразовим ідентифікатором, ввів такий ідентифікатор та використав одноразовий ідентифікатор для підписання (укладення) кредитного договору.
Зазначає, що твердження позивача, що кредитний договір був укладений та є чинним не відповідає дійсності, докази надані позивачем є сумнівними та мають бути виключені із числа доказів.
Крім того, позивачем не доведено факт передання коштів в кредит за кредитним договором.
Вказує, що позивач не надало належних доказів переходу права вимоги до нього, як боржника, за кредитним договором, оскільки кредитний договір був укладений 11.02.2022, а договір факторингу, за умовами якого одному з попередніх факторів - ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018, тобто задовго до укладення самого кредитного договору.
Таким чином, позивач не набув прав первісного кредитора, а отже, не має права пред`являти свої вимоги за кредитним договором.
Крім того, вважає неспівмірними та нерозумними судові витрати у суді першої інстанції у розмірі 7000 грн., оскільки така сума витрат є завищеною та не відповідає складності справи.
Просив суд, скасувати Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
На вказану апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЕЙС» подало відзив, в обґрунтування якого зазначило, що при заповненні заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитися з умовами договору перед його підписанням.
Вказує, що відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь який час самостійно ознайомитися з Договором на Сайті Товариства в Особистому кабінеті. 
Враховуючи вищевикладене, воно надало беззаперечні докази того, що відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Позиція відповідача, щодо недоведеності укладання кредитного договору є неаргументованою та невмотивованою, а лише є намаганням ввести суд в оману та небажання сплачувати заборгованість.
Звертає увагу, що жодного юридичного факту щодо помилкового або неналежного переказу на рахунок відповідача коштів за кожною із транзакцій, ініційованими ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», не встановлено, таким чином воно документально підтвердило виконання перерахування коштів відповідачеві.
Наголошує, що в матеріалах справи наявна відповідь від АТ«КБ «ПриватБанк», в якій зазначено, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 , номером телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною картою № НОМЕР_2 за період 11.02.2022 - 16.02.2022 року та який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 : НОМЕР_3 . Додатково надано виписку по рахунку № НОМЕР_2 за період 11.02.2022 - 16.02.2022 року, яка містить зарахування на суму 22000 грн.
Отже, ним доведено факт виконання зобов`язання первинного Кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та перерахування на рахунок відповідача суми в розмірі 22000 грн. В свою чергу, відповідачем жодних доказів, що спростовують вимоги позову або докази неотримання кредитних коштів не надано.
Крім того, вказує, що висновок відповідача про відсутність переходу права вимоги є необґрунтованим, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні моменту виникнення права вимоги та його передачі за договором факторингу.
Зазначає, що відповідно до п. 3.4 Договору про надання правничої допомоги №27/12/24-01 від 27.12.2024 року, після належного виконання доручення Адвокатське бюро надає Клієнту Акт прийому-передачі наданих послуг. Ним долучено акт прийому-передачі виконаних робіт, що свідчить про належне виконання наданих послуг, а отже робота адвоката виконана належним чином.
Просило суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року залишити без змін.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судом встановлено, що11 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №757678512 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
Одноразовий ідентифікатор: MNV6MM75 відправлено: 11.02.2022 року о 23:03:12 на номер телефону НОМЕР_4 відповідача та введено ним 11.02.2022 року о 23:04:02.
Довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (сформовано: 09.11.2023 року о 04:00:13) встановлено, що позичальник ОСОБА_1 здійснив акцепт оферти (підписання договору одноразовим ідентифікатором) за допомогою одноразового ідентифікатора: MNV6MM75, який було відправлено позичальнику 11.02.2022 року о 23:03:12 на номер телефону: НОМЕР_4 та введено позичальником 11.02.2022 року о 23:04:14. Перерахування грошових коштів позичальнику здійснено 11.02.2022 року о 23:04:22.
Як вбачається із інформації, наданої АТ «КБ «ПриватБанк», номером телефону, на який відправляється інформація про підтвердження операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною картою № НОМЕР_2 за період 11.02.2022 - 16.02.2022 року та який знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 є: НОМЕР_3 .
Таким чином, в матеріалах справи наявні докази того, що номер телефону НОМЕР_3 , на який був направлений одноразовий ідентифікатор, належить саме ОСОБА_1 .
Відповідно до п.п. 2.1-2.3 Договору За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 2.1. Договору, це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 22000 грн. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 13.03.2022 року.
Позичальнику надається Дисконтний період кредитування, протягом якого Позичальник може збільшувати суму Кредиту (отримати черговий Транш) в межах Кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму Кредиту. На момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Загальний строк Дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. Договору. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору строк дії Кредитної лінії та строк Дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого Траншу за Договором (п. 3.6 Договору).
У відповідності до п.п. 5.1, 5.2 Договору, за вибором Позичальника, кожен окремий Транш за цим Договором може надаватися Позичальнику в наступний спосіб: шляхом ініціювання Кредитодавцем безготівкового перерахування суми Кредиту на банківський рахунок Позичальника, за реквізитами Платіжної картки НОМЕР_1, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором. За затримку перерахування коштів, що спричинена діями третіх осіб, Кредитодавець відповідальності не несе;. шляхом видачі готівкових коштів у відділенні фінансової установи, з якими у Кредитодавця укладені відповідні договори на переказ грошових коштів без відкриття рахунку. Позичальник самостійно обирає відділення фінансової установи, в якому бажає отримати Кредит, з числа тих що доступні для отримання грошового переказу. Позичальник може отримати Кредит протягом 10 (десяти) календарних днів від дати укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу таким способом. В такому разі обчислення строку надання Кредиту та нарахування процентів за користування починається з дати отримання грошового переказу Позичальником. Не отримання грошового переказу Позичальником, протягом вказаного вище строку, є відмовою Позичальника від отримання Кредиту та скасовує обов`язок виконання Кредитодавцем відповідних зобов`язань за Договором. Перший Транш за цим Договором, у сумі вказаній в п. 2.3. Договору, надається способом вказаним в п. 5.1.1. Договору.
Реквізити картки НОМЕР_1 були зазначені ОСОБА_1 при укладення кредитного договору, що встановлено із заявки на отримання грошових коштів в кредит від 11.02.2022 року.
Факт зарахування коштів підтверджується платіжним дорученням №baa1e812-d706-4f02-a360-d64eed9eaa29 від 11.02.2022 року з якого вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило платіж у розмірі 22000 грн. із призначенням платежу «Переказ коштів згідно договору №757678512 від 11.02.2022, ОСОБА_1 , код НОМЕР_5 , для зарахування на платіжну картку № НОМЕР_1 , без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer» на рахунок отримувача ОСОБА_1, рах. № НОМЕР_1.
Також, АТ «КБ «ПриватБанк» направив на адресу суду витребувану інформацію листом №20.1.0.0.0/7-250306/26951-БТ від 11.03.2025 року, з якої вбачається, що в банку на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_2 .
Таким чином, судом встановлено, що первісний кредитодавець по договору виконав свої зобов`язання надати грошові кошти.
Відповідно до виписки за договором №б/н за період 11.02.2022-16.02.2022 року щодо ОСОБА_1 вбачається, що 11.02.2022 року на рахунок відповідача здійснено зарахування у розмірі 22000 грн.
Отже, судом встановлено, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 11.02.2022 року у сумі 22000 грн., чим виконало свої зобов`язання по договору кредитної лінії №757678512 від 11 лютого 2022 року.
28 листопада 2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого, Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права Вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1).
Відповідно до п. 4.1. договору, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
28 листопада 2019 року ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31 грудня 2020 року.
31 грудня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) укладено додаткову угоду №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року та узгодила між сторонами текст Договору у новій редакції.
31 грудня 2021 року сторони уклали додаткову угоду №27 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року включно.
31 грудня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) уклали додаткову угоду №31 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року включно.
31 грудня 2023 року ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) уклали додаткову угоду №32 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, Клієнт відступає Фактору наступні Права вимоги до наступних Боржників, зокрема до: 29 459, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , за договором №757678512 від 11.02.2022 року на загальну суму 22565,40 грн., з яких: 22000 грн. - тіло кредиту, а 565,40 грн. - заборгованість по відсоткам.
Крім того, а матеріалах справи наявна довідка директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за вих. №757678512/ФК від 02.12.2024 року з якої вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» підтвердило, що 05.05.2022 року було здійснено відступлення права вимоги за кредитним договором №757678512 від 11.02.2022 року, укладеного з ОСОБА_1 , ТОВ «Таліон Плюс», код ЄДРПОУ 39700642 згідно укладеного Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року.
30 жовтня 2023 року між ТОВ «Онлайн Фінанс» (Фактор) та ТОВ «Таліон Плюс» (Клієнт) укладено Договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права Вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1)
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 року, на умовах Договору Клієнт відступає Фактору наступні Права вимоги до наступних Боржників, зокрема до: 10 097, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , за договором № 757678512 від 11.02.2022 року на загальну суму 23 590,60 грн., з яких: 22 000,00 грн. - тіло кредиту, а 1 590,60 грн. - заборгованість по відсоткам.
26 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «ЕЙС» (Фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Клієнт) укладено договір факторингу №26/12/Е, відповідно до умов якого за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, прав на одержання яких належить Клієнту. Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової Вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі Боржників, який формується згідно з Додатком №1 є невід`ємною частиною Договору (п. 1.1 Договору).
Пунктом 1.2 Договору встановлено, що перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком №2, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачу Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.
26 грудня 2024 року ТОВ «ФК «ЕЙС» (Фактор) та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (Клієнт) підписано Акт прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №26/12/Е від 26 грудня 2024 року.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №26/12/Е від 26 грудня 2024 року, Клієнт відступає Фактору Право Вимоги заборгованостей до боржників - Позичальників, згідно з наступним Реєстром Боржників, зокрема: 210, ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , за договором № 757678512 від 11.02.2022 року на загальну суму 23 590,60 грн., з яких: 22000 грн. - тіло кредиту, а 1590,60 грн. - заборгованість по відсоткам.
Крім того, в матеріалах справи наявна платіжна інструкція в національній валюті від 26 грудня 2024 року №113 з якої встановлено, що ТОВ «ФК «ЕЙС» здійснило платіж на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» у розмірі 300000 грн. із призначенням платежу «Часткова Оплата фінансування за відступлення Права Вимоги згідно Договору факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 року, без ПДВ».
У відповідності до платіжної інструкції в національній валюті від 27 грудня 2024 року №117, ТОВ «ФК «ЕЙС» здійснило платіж на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» у розмірі 229337,24 грн. із призначенням платежу «Часткова Оплата фінансування за відступлення Права Вимоги згідно Договору факторингу №26/12/Е від 26.12.2024 року, без ПДВ».
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позикодавець надавши відповідачу кредитні кошти, зобов`язання за договором виконав, а позичальник порушив взяті на себе зобов`язання, оскільки не дотримався строку повернення коштів та, відповідно, змінив строки кредитування й порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та обґрунтованими.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п.3 ч.1 ст. 3 ЦК України).
У ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України визначено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 цього Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції визначені частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
Судом встановлено, що при підписанні кредитного договору №757678512між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сторонами було погоджено всі істотні умови договору.
На виконання ухвали суду з АТ «КБ «ПриватБанк» надійшла інформація, з якої вбачається, що в Банку на ім`я ОСОБА_1 була випущена банківська платіжна картка № НОМЕР_2 . В результаті аналізу операцій, здійснених по карті № НОМЕР_2 , у період з 11.02.2022 по 16.02.2022 був зарахований платіж у розмірі 22000 грн. Також було вказано, що в Банку за ОСОБА_1 закріплений фінансовий номер телефону: НОМЕР_3 на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою № НОМЕР_2 .
Вказані докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» свого обов`язку за кредитним договором №757678512.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, як з приводу укладення договору, так і належності відповідачу зазначеного номеру телефону чи ненадходження на нього смс-кодів, а також не отримання зазначених коштів, тобто не спростовано відповідачем, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі №561/77/19.
Відповідно до виписки з особового рахунку, відповідач має заборгованість по кредитному договору №757678512 від 11 лютого 2022 року у розмірі 23590,60 грн., з яких 22000 грн. ? заборгованість за тілом кредиту, 1590,60 грн. ? заборгованість за нарахованими процентами.
Стороною відповідача даний розрахунок не спростовано, не надано власного розрахунку чи доказів виконання боргових зобов`язань.
За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем доведено та обґрунтовано наявність у відповідача заборгованості в розмірі 23590,60 грн.
Жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто, існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, відповідачем надано не було.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06.02.2014 року №352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03.04.2009 року №231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі, права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі, шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
Судом встановлено, що 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019.
28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020. При цьому інші умови договору залишилися без змін.
31.12.2020 між клієнтом та фактором укладено додаткову угоду №26 від 31.12.2020 року до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31.12.2021. У даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01.
31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2022. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020.
31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2023. При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31.12.2020.
31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31.12.2024.
З урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось протягом всього часу його дії.
Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до п. 1.3. договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Пунктом 1.2. договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 22565,40 грн.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.
Тобто, право вимоги за кредитним договором №757678512 від 11 лютого 2022 року перейшло від Клієнта до Фактора (ТОВ «Таліон Плюс») в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 05.05.2022, тобто після укладання Кредитного договору №757678512 від 11 лютого 2022 року.
30.10.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладений договір факторингу №30/1023-01.
Предметом цього договору факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання сторонами відповідного реєстру прав вимог, встановленому в відповідному додатку договору.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 до договору факторингу №30/1023-01від 30.10.2023 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23590,60 грн.
26.12.2024 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ ФК «ЕЙС» укладений договір факторингу №26/12/Е, відповідно до умов якого ТОВ ФК «ЕЙС» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
За цим договором фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких клієнту.
Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу №26/12/Е від 26.12.2024від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 23590,60 грн.
Вказані договори факторингу підтверджують належний перехід прав вимоги до відповідача від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «ЕЙС».
Вирішуючи спір у справі, яка переглядається, суд першої інстанції надав належної правової оцінки обставинам, якими обґрунтовувалися вимоги, іншим фактичним даним, які випливають із встановлених обставин, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення позову є правильними та обґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «ФК «ЕЙС». не надало належних та допустимих доказів набуття права вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №757678512від 11 лютого 2022 року, є безпідставними, оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не надав належних доказів переходу права вимоги до ОСОБА_1 , за кредитним договором, оскільки кредитний договір був укладений 11.02.2022, а договір факторингу, за умовами якого одному з попередніх факторів - ТОВ «Таліон Плюс» передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28.11.2018, тобто задовго до укладення самого кредитного договору, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки укладання договору факторингу між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» до виникнення кредитних правовідносин з відповідачем не свідчить про недійсність передачі прав вимоги за таким договором новому кредитору, оскільки на момент укладення кредитного договору договір факторингу був чинним. Право вимоги по кредитному договору №757678512 від 11 лютого 2022 року були передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс» на підставі реєстру прав вимоги №175 від 05 травня 2022 року.
Інші доводи апеляційної скарги, за своїм змістом, зводяться до незгоди з наданою судом першої інстанції оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, разом з тим доказів на спростування встановлених судом першої інстанції обставин апелянтом до апеляційної скарги не надано.
Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, як кожному окремо, так і у їх сукупності та взаємозв`язку, та з урахуванням доведеності позовних вимог ТОВ «ФК «ЕЙС», ухвалено обґрунтоване рішення про їх задоволення.
В частині оскарження апелянтом суми стягнутих витрат на правничу допомогу, то апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що сума в розмірі 7000 грн. відповідає обґрунтованості, пропорційності та реальності наданих адвокатом послуг та підлягає стягненню з відповідача на відшкодування витрат на професійну правову допомогу на користь позивача.
Розмір такого стягнення судових витрат на правничу допомогу є розумним та справедливим, відповідає принципу співмірності із складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, при цьому захищає права позивача на отримання коштів, які воно було змушено реально затратити з метою захисту своїх прав та інтересів в місцевому суді, а також відповідає завданню цивільного судочинства, проголошеному у ст. 2 ЦПК України.
Отже, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухваленого у цій справі законного та обґрунтованого рішення, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки дія оскаржуваного рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року була зупинена ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2025 року та у зв`язку із залишенням рішення суду першої інстанції без змін, необхідно поновити його дію.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року залишити без змін. 
Поновити дію рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12 травня 2025 року.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба