Справа № 369/24475/25
Провадження № 3/369/3050/26 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України
19.02.2026 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Куценко М.О., розглянувши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Права, передбачені ст. 268 КУпАП особам у судовому засіданні роз`яснені.

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕРП1 №541751 від 15.12.2025 року – 15.12.2025 о 18 год. 50 хв. на автомобільній дорозі М-05 18 кілометр на перехресті с. Гатне – с. Чабани, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI державний номерний знак НОМЕР_2 , при ввімкненні зеленого сигналу світлофору не надав перевагу в русі автомобілю Opel Vivaro державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який завершував рух через перехрестя, в результаті чого відбулось зіткнення, чим порушив п.п.2.3.б, 16.5 ПДР України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
У судовому засіданні  ОСОБА_1 вину у скоєнні інкримінованого правопорушення не визнав та пояснив, що їхав з м. Києва до м. Біла Церква, під`їжджаючи до перехрестя рухався в крайній правій смузі на зелений сигнал світлофору, перед ним було ще два автомобілі, також ліворуч від нього рухались транспортні засоби, через які він не бачив автомобіль Opel Vivaro, який завершував маневр рухаючись ліворуч через перехрестя в сторону с. Гатне. Оскільки відстань була не велика не зміг уникнути зіткнення.
Допитаний в якості свідка інший учасник ДТП ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що рухався з с. Чабани в сторону с. Гатне через перехрестя на зелений сигнал світлофору, проте через повільний трафік не встигав завершити маневр, коли світлофор перемкнувся на зелене світло для інших транспортних засобів, які рухались праворуч, в цей час відчув удар в праву бокову сторону свого автомобіля.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, необхідним справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  за ст. 124 КУпАП провадженням закрити, з наступних підстав.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, в якості доказу винуватості ОСОБА_1  у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення працівниками поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №541751 від 15.12.2025 року; схема місця дорожньо-транспортної пригоди від 15.12.2025 року; письмові пояснення ОСОБА_1  від 15.12.2025 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 15.12.2025 року.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 245 КУпАП є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з вимогами ст. 283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 1.5 ПДР передбачено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Відповідно до п.2.3.б водій має бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
У відповідності до п.16.5 ПДР у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід.
При дослідженні матеріалів справи, викликають сумнів обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, щодо порушення водієм діючих правил дорожнього руху та причинно-наслідкового зв`язку дій водія т.з. Mercedes-Benz Sprinter 313 CDI державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_1  з подією дорожньо-транспортної пригоди. Так, відповідно до поясненьОСОБА_1 ,отримавши дозвіл на рух через увімкнений сигнал світлофора, не міг передбачити, що інші транспортні засоби, які здійснювали рух ліворуч через перехрестя, завершували маневр, оскільки ліворуч від нього рухався інший автомобіль через який він не міг бачити т.з. Opel Vivaro державний номерний знак НОМЕР_3 .
Даючи оцінку діям водія ОСОБА_1 суддя зазаначає, що доказів об`єктивної спроможності ОСОБА_1 виявити транспортний засіб, який міг завершувати маневр матеріали справи не містять, а тому суд дійшов висновку, про відсутність у діях водія порушення п.п.2.3.б, 16.5 ПДР України.
Враховуючи досліджені докази у справі, механізм ДТП, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних доказів винуватості ОСОБА_1  у скоєнні інкримінованого правопорушення.
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі "Лучанінова проти України", від 15.05.2018 року у справі "Надточій проти України", який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі N 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
В свою чергу, положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.
Так, будь-яких доказів щодо наявності виниОСОБА_1  у скоєнні порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суду не надано.
Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі "Салабіаку проти Франції" від 07.10.88 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Отже, враховуючи, що сумніви які виникли щодо винуватостіОСОБА_1 , суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на його користь, та приходить до висновку щодо недоведеності (поза розумним сумнівом) події та складу адміністративного правопорушення в діях останнього.
Відповідно до п. 1 ст. 247КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діяхОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя         Михайло КУЦЕНКО