Справа № 352/3179/24
Провадження № 2/352/46/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді   Кузьменка С.В.
за участі
секретаря судового засідання  Гребінника В.М.
позивача    ОСОБА_1 
представника позивача   П`ятковського Р.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 
до  ОСОБА_2 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради
про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 24 грудня 2024 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 ( далі – Позивач) до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про позбавлення батьківських прав за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (далі – Третя Особа) та розгляд справи призначено на 20 січня 2025 року.
В подальшому розгляд справи в підготовчому засіданні неодноразово відкладався в зв`язку із ненадходження висновку Третьої Особи щодо розв`язання предмету спору.
14 липня 2025 року до Суду надійшло рішення Івано-Франківської міської ради, яким затверджено висновок щодо розв`язання предмету спору
Ухвалою суду від 22 липня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 19 серпня 2025 року. 
19 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 02 жовтня 2025 року в зв`язку із задоволенням клопотання Представника Позивача про виклик свідків.
02 жовтня 2025 року розгляд справи відкладено на 05 листопада 2025 року для виклику свідка, яка не з`явилась в судове засідання.
05 листопада 2025 року розгляд справи відкладено 25 листопада 2025 року для заслуховування думки ОСОБА_3 , вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав стосовно якого є предметом розгляду справи.
25 листопада 2025 року розгляд справи відкладено на 22 грудня 2025 року в зв`язку із відсутністю електропостачання в будівлі суду.
22рудня 2025 року розгляд справи відкладено на 16 січня 2026 року.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом:
-скерування повісток про виклик за останнім відомим місцем її реєстрації, адресою проживання, зазначеною в постанові суду про притягнення Відповідача до відповідальності, а також адресою зазначеною в позовній заяві, які повернулись до Суду із позначками «адресат відсутній за вказаною адресою»
-оголошення про виклик на офіційному сайті судової влади України
При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання.
У відповідності до вимог пункту 11 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за останньою відомою адресою проживання Відповідача, а також іншими адресами, про ймовірне перебування в яких до суду надійшла інформація, та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а також здійснення оголошень про виклик на сатйі судової влади України, Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19.
Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подала відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 30 березня 2026 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
16 січня 2026 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 26 січня 2026 року.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін
Позивач зазначає, що у неї та Відповідача є спільний син ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає разом із Позивачем.
Рішенням суду від 23 жовтня 2024 року шлюб між Позивачем та Відповідачем розірвано.
ОСОБА_4 проживає разом із Позивачем
Відповідач не забезпечує необхідного харчування, утримання ОСОБА_5 , не допомагає фінансово в його утриманні, страждає на алкогольну залежність.
Вважає, що Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських прав, в зв`язку із чим відповідно до статті 164 Сімейного кодексу України просить позбавити Відповідача батьківських прав, що буде в найкращих інтересах дитини.
Відповідач повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, будь-які докази, заяви, клопотання або відзив на позов до суду не подала.

ІІІ. Докази, досліджені судом
Письмові докази, надані Позивачем 
1.Паспорт та картка платника податків Позивача
2.Свідоцтво про народження, згідно із яким ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , батьками якого є Позивач та Відповідач.
3.Витяг з реєстру територіальної громади від 13 грудня 2023 року, згідно із яким ОСОБА_4 зареєстрований в 
АДРЕСА_1 .Військовий квиток Позивача, згідно із яким Позивач проходив військову службу та 25 листопада 2023 року отримав бойове травмування 
5.Посвідчення, згідно із яким Позивач має право на пільги для учасників бойових дій
6.Посвідчення про відстрочку Позивача від призову на військову службу 
7.Довідка КП «Електроавтотранс» згідно із якою Позивач працює на цьому підприємстві слюсарем з ремонту рухомого складу 
8.Характеристика КП «Електроавтотранс», згідно із якою Позивач характеризується позитивно.
9.Довідка про сукупній дохід Позивача за червень-листопад 2024 року в розмірі 101798,77 гривень
10.Рішення суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 352/2469/24, яким розірвано шлюб між Позивачем та Відповідачем.
11.Медичні документи Позивача
12.Довідка від 22 травня 2024 року про зареєстрованих в будинку АДРЕСА_2 , згідно із якою в домоволодінні, серед інших, зареєстровані Позивач та 
ОСОБА_4 .Рішення Івано-Франківської міської ради № 793 від 04 липня 2025 року про надання висновку у справі.
14.Висновок про доцільність позбавлення Відповідача батьківських прав, згідно із яким працівниками служби у справах дітей відвідано місце проживання ОСОБА_3 , який проживає разом із Позивачем та іншими особами. Стосунки у сім`ї дружні. Позивач є авторитетом та центральною фігурою у житті дитини. Відповідач на засідання комісії не з`явилась, про причини неявки чи повідомлень про відкладення повідомлень від Відповідача не надходило
15.Постанова суду від 24 липня 2024 року у справі № 344/12761/24, якою Відповідач притягнута до відповідальності за частиною першою статті 184 КУпАП, згідно із якою Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не забезпечує його всім необхідним для нормального розвитку та навчання, перекладає відповідальність за сина на інших осіб, яка розташована у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/120563570 

Показання свідків, допитаних за клопотанням Позивача 
16.Свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є сусідкою Позивача та Відповідача. Вони познайомились із Відповідачем за півроку до шлюбу. Після народження Матвія перший рік в родині Позивача та Відповідача були нормальні відносини. В подальшому ОСОБА_5 Відповідач почала зловживати алкоголем, дитина часто була в гостях у Свідка, яка доглядала за нею. В цей час Позивач перебував на війні. Це було з 2023 року. Останні півтора роки, перед допитом свідка, тобто з весни 2024 року Відповідач не проживає із родиною. З весни 2024 року Свідок не бачила Відповідача та не спілкувалась із нею. ОСОБА_5 за цей час не згадує про мати. Наразі ОСОБА_5 доглянутий, 
17.Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є матір`ю Відповідача Відповідач пішла з дому, зловживає алкоголем, дитиною не цікавиться. Наразі Свідкові невідомо, де проживає Відповідач, остання заблокувала все спілкування в соціальних мережах, постійно проживає по різних місцях, пиячить. Свідок на вихідні бере ОСОБА_5 до себе в гості та постійно спілкується із ним.

Пояснення ОСОБА_3 , який пояснив, що проживає із Позивачем, а також молодшим братиком, ходить в садочок. Пояснив, що Відповідач наразі не проживає із ним, не спілкується із ним, він її давно не бачив. В садочок відводить Позивач або інші родичі. 

IV. Фактичні обставини, встановлені судом
В ході судового розгляду встановлено, Позивач та Відповідач перебували у шлюбних відносинах, під час яких у них народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом (пункт ІІІ.2 Рішення).
23 жовтня 2024 року Позивач та Відповідач розлучились, що підтверджується рішенням ( пункт ІІІ.10 цього Рішення).
Після розлучення ОСОБА_4 проживає разом із Позивачем, що підтверджується показаннями свідків (пункти ІІІ. цього Рішення).
Позивач під час проходження військової служби отримав бойове травмування, наразі працевлаштований та перебуває на обліку, що підтверджується посвідченнями та довідкою ( пункти ІІІ.5-ІІІ,7 цього Рішення).
Відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та забезпечення здобуття нею, не бере участі у вихованні дитини, що підтверджується постановою суду ( пункт ІІІ.15 Рішення), а також висновком про доцільність позбавлення батьківських прав ( пункт ІІІ.14 Рішення), згідно якого дитина проживає із Позивачем, Згідно тексту висновку Стосунки у сім`ї дружні. Позивач є авторитетом та центральною фігурою у житті дитини. Відповідач на засідання комісії не з`явилась, про причини неявки чи повідомлень про відкладення повідомлень від Відповідача не надходило. 

V. Висновки суду
щодо інтересів дитини 
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно, для правильного вирішення цієї конкретної справи належить, в першу чергу встановити, яке рішення суду буде кращим для інтересів ОСОБА_3 

щодо позбавлення батьківських прав
Відповідно до статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до статті 12 Закону України "Про охорону дитинства" на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 164 Сімейного Кодексу України визначено виключий перелік підстав для позбавлення батьківських прав, в тому числі один з батьків може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти;
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Аналогічний правовий висновок послідовно викладено в постановах Верховного Суду, зокрема від 08 грудня 2021 року у справі № 311/563/20 та від 17 червня 2021 року у справі № 466/9380/17.
В ході судового розгляду, встановлено, що Відповідач з 2024 року не проживає із сином, не спілкується із ним, не бере участі у його вихованні та не приймає участі в житті дитини.
Вказані факти підтверджуються як письмовими документами, зокрема постаново про притягнення Відповідач до адміністративної відповідальності, висновком Третьої Особи, так і пояснення свідків, а саме сусідки та матері Відповідача.
Позбавлення батьківських прав на дитину несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та цей захід застосовується як крайня міру впливу та захисту прав дитини. 
Суд вважає, що позбавлення Відповідача батьківських прав матиме менший негативний вплив на ОСОБА_3 , ніж відмова в задоволенні позову.
Під час спілкування із ОСОБА_8 Суд дійшов висновку, що дитина проживає в домашній позитивній атмосфері разом із Позивачем та цивільною дружиною останнього. Матвію створені належні умови для розвитку, а з його слів, він давно не спілкувався із Відповідачем.
При цьому ОСОБА_5 почувався невимушено під час спілкуванні в суді та розповідей про своє особисте життя, захоплення та коло оточення, в тому числі про молодшого брата, який є сином цивільної дружини Позивача.
За результатами дослідження доказів, в тому числі заслуховування пояснень свідків, одним із яких є мати Відповідача, яка просила задовольнити позов, а також спілкування із ОСОБА_8 , Суд прийшов до висновку про створення в родині всіх умов для нормального розвитку дитини та відсутності участі Відповідача у створенні таких умов щонайменше з весни 2024 року.
Суд нагадує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків, який може бути застосовано лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
За результатами розгляду справи, Суд приходить до висновку, що поведінка Відповідача, а саме :
-незацікавленість в житті дитини, відсутність участі у вихованні дитини, що підтверджується постановою та висновком,
-зловживання алкоголем, що підтверджується показаннями свідків ;
-неявка в судові засідання та ненадання будь-яких пояснень по суті спору, що може свідчити про незацікавленість Відповідача у результатах розгляду справи;
-тривалий періоду відповідної поведінки ( більш ніж півтора року на момент ухвалення рішення у справі ) 
дають підстави вважати, що Відповідач не змінить своє ставлення до батьківських обов`язків. 
За таких обставин, Суд вважає, що в найкращих інтересах ОСОБА_3 є задоволення позову та позбавлення Відповідача батьківських прав.

Щодо сплати аліментів 
Відповідно до частини третьої статті 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
За правилами статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із частиною третьою статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно із частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно із частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
В зв`язку із викладеним, враховуючи обов`язок матері, яка позбавлена батьківських прав утримувати дитини до досягнення нею повноліття, а також визначеного в цій конкретній справі щомісячного розміру видатків на утримання ОСОБА_3 в розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.
Позивачем надано докази на обгрунтування своїх доводів та позиції.
Відповідачем не надано відзиву на позов, а також будь-яких доказів або пояснень.
Третя сторона подала до суду висновок про доцільність позбавлення Відповідача батьківських прав. 
Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Судом роз`яснюється, що відповідно до частини першої статті 169 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.
Позбавити  ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок.
Зобов`язати ОСОБА_1 відкрити особистий рахунок на ім`я ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відділенні Державного ощадного банку України у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 у розмірі однієї четвертої заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 грудня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття шляхом перерахування на особистий рахунок ОСОБА_3 у відділенні Державного ощадного банку України.
Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Відповідно до частини шостої статті 164 Сімейного кодексу України після набрання рішенням суду законної сили надіслати його до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

ПОЗИВАЧ:  ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

ВІДПОВІДАЧ:  ОСОБА_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

ТРЕТЯ ОСОБА: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, місцезнаходження: 76018, Івано-Франківська область, місто Івано-Франківськ, вулиця Грушевського, будинок 21, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 36498179.

У відповідності до статті 259 ЦПК України складення повного тексту рішення відкладено до 04 лютого 2026 року

Суддя    Сергій КУЗЬМЕНКО