Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
Справа №439/351/26
Провадження № 2/439/506/26

03 квітня 2026 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Войтюк Т.Л.,
секретар судового засідання Бойко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бродівського районного суду Львівської області у порядку спрощеного позовного провадження про цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором. 
Свої позовні вимоги мотивує тим, що 16.02.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір №839226731у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатору. Кредитний договір підписано Відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора –MNV2Y22V. Під час укладення Кредитного договору сторонами було узгоджено всі істотні умови, зокрема розмір кредиту в сумі 10000,00 грн валюту надання, строк дії договору та порядок кредитування.Проте, в подальшому Відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 22 000,00 грн.
28.11.2018 року між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступлене право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №10/1023-01, згідно якого ТОВ «Онлайн Фінанс» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Окрім цього, 11.07.2025 року між ТОВ Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено договір факторингу №11/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором. Згідно Реєстру боржників №б/н від 14.07.2025 року Позивач отримав право вимоги до Відповідача на загальну суму 31136,10 грн, яких: 22000,00 грн – заборгованість по тілу кредиту; 9136,10 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості. Позивач не здійснював нарахувань за кредитним договором. Відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором не виконав.
Враховуючи наведене, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 839226731 від 16.02.2022 сумі 31136,10 грн.
Ухвалою судді Бродівського районного суду Львівської області від 18.02.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, судове засідання призначене на 03.04.2026 року. Також, цією ухвалою задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ «Ощад Банк» докази, що підтверджують зарахування коштів згідно кредитного договору. 
Представник позивача 03.04.2026 року у судове засіданні не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав.
Конверт з судовою повісткою про виклик до суду, направлений відповідачу на адресу зазначену у позовній заяві та у відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру, повернувся до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Згідно з вимогами п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України зазначені документи вважаються врученими відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі №906/142/18). Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив проводити розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» для отримання кредиту та вказав номер картки для переказу грошових коштів, а саме:5167-80XX-XXXX-5118, що підтверджується заявкою на отримання грошових коштів в кредит від 16.02.2022 року.
16.02.2022 року між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Відповідачем укладено договір кредитної лінії №839226731, який підписаний відповідачем електронним підписом, одноразовим ідентифікатором MNV2Y22V.
Згідно з умовами кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 22000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно п.2.3. Кредитодавець надає Позичальнику перший Транш за Договором в сумі 10000 грн 00 к. одразу після укладення Договору, який має бути повернено до 18.03.2022 року.
Згідно п.3.6-3.7. на момент укладення цього Договору строк Дисконтного періоду користування складає 30 (тридцять) днів від дати отримання Позичальником першого Траншу. Строк надання Кредитної лінії може бути продовжено Позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного та Пільгового періодів оплати всіх фактично нарахованих процентів за умови, якщо Позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів Кредитодавця активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду. Кількість продовжень Дисконтного періоду на умовах, описаних в цьому пункті, не обмежена.
У кредитному договорі визначено порядок надання кредиту. Так, згідно з п. 5.1.1. кредит надається шляхом ініціювання Кредитодавцем безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, за реквізитами платіжної картки 5167-80XX-XXXX-5118, що відбувається до 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового траншу за Договором.
Пунктом 8.3. передбачено, що за умови якщо позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості Кредиту за Договором на умовах пункту 8.5. Договору, то зобов`язання позичальника по сплаті процентів за весь строк дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним.
Пунктом 8.12. кредитного договору сторони погодили, що суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду, без виконання Позичальником умов п. 8.5. Договору, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 16300 грн 00 коп. (шістнадцять тисяч триста грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 6300 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 10000 грн 00 коп.
Пунктом 8.13. кредитного договору сторони погодили, що за умови виконання Позичальником положень п. 8.5. Договору, що дають можливість зменшити витрати Позичальника за цим Договором, для суми Кредиту за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 12820 грн 00 коп. (дванадцять тисяч вісімсот двадцять грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 2820 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 10000 грн 00 коп. Орієнтовна реальна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 1954,18 % річних, при цьому загальна вартість першого Траншу за Кредитом у процентному вираженні за строк Дисконтного періоду складає 128,20 % від суми першого Траншу.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ кредитних коштів відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується доданим до справи платіжним дорученням №5b17fc2f-0a5a-46c5-afb6-042d1ab579b2 від 16.02.2022 суму 10000,00 грн; №3dba8142-a749-4166-ac87-3c9d9926b2c3 від 16.02.2022 на суму 2500,00 грн, №cd6e2659-81be-4da6-9d57-afaf4e2689af від 16.02.2022 в сумі 5000,00 грн; №b83b9125-4942-427a-af99-043454d3ef9aвід 17.02.2022 в сумі 3000,00 грн; №435d0d69-c077-4dbb-8bd1-1361dc999d66 від 17.02.2022 в сумі 1500,00 грн.
Відповідно до інформації, наданої АТ «Ощад Банк» від 20.03.2026, платіжна картка НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 .
Про зарахування коштів 17.02.2022 та 18.02.2022 в загальній сумі на 22000,00 грн на банківський рахунок відповідача свідчать долучені меморіальні ордери №4725749014 від 17.02.2022 на суму 5000,00 грн, №4714507014 від 17.02.2022 на суму 2500,00 грн, №4725724614 від 17.20.2022 на суму 10000,00 грн, №5519621514 від 18.02.2022 на суму 3000,00 грн та №4490737214 на суму 1500,00 грн, які надано АТ «Ощад Банк».
ОСОБА_1 не виконував належним чином свої зобов`язання за кредитним договором № 839226731 від 16.02.2022 та у нього виникла заборгованість станом на 05.05.2022 в загальній сумі 24109,30 грн
28.11.2018 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено договір факторингу №28/1118-01. У подальшому між «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладені додаткові угоди до договору факторингу №28/1118-01 для продовження строку дії договору, а саме: додаткову угоду №19 від 28.11.2019 року, додаткову угода №26 від 31.12.2020 року, додаткову угоду №27 від 31.12.2021 року, додаткову угоду №31 від 31.12.2022 року, додаткову угоду №32 від 31.12.2023 року.
Згідно з умовами договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» відступив права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до Реєстру прав вимоги №175 від 05.05.2022 року ТОВ «Таліон Плюс» набув право вимоги до Відповідача за кредитним договором №839226731 від 16.02.2022 на суму 24109,30 грн.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №839226731 від 16.02.2022, заборгованість відповідача перед ТОВ «Таліон Плюс» станом на 30.10.2023 становить 31136,10 грн.
30.10.2023 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу №30/1023-01. Згідно з умовами договору факторингу № 30/1023-01від 30.10.2023 ТОВ «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року ТОВ «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до Відповідача на суму 31136,10 грн.
08.07.2025 року між ТОВ «Онлайн Фінанс» та Позивачем укладено договір факторингу №08/07/25-Е.
Оплата за відступлення права вимоги згідно Реєстру прав вимоги №1 від 30.10.2023 та Договору факторингу № 30/1023–01 від 30.10.2023 року позивачем підтверджується долученою платіжною інструкцією у національній валюті №4939 від 31.10.2023.
Згідно з умовами договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025, ТОВ «ФК «Ейс» (фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» (клієнта) за плату, а клієнт відступити факторові Право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (п. 1.1. договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025).
Згідно з п. 1.2. договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025, перехід від клієнта до фактора прав грошової Вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акта прийому-передачі Реєстру боржників, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. 
Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс», останній прийняв Реєстр боржників, та став кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. 
Згідно Реєстру боржників до договору факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025 року Позивач набув право вимоги до Відповідача по кредитному договору № 839226731від 16.02.2022 на суму 31136,10 грн, з яких: 22000,00 грн – прострочене тіло, 9136,10 грн – прострочені відсотки.
Платіжними інструкціями № 360 від 27.09.2025, №357 від 19.09.2025, №358 від 19.09.2025, №355 від 18.09.2025, №356 від 19.09.2025, №317 від 12.08.2025, №344 від 04.09.2025, підтверджується оплата за відступлення права вимоги по договору факторингу № 11/07/25-Е від 11.07.2025.
Доказів повного погашення заборгованості ані перед первісним кредитором, ані перед новим кредитором - позивачем у даній справі, відповідач суду не надав. Заборгованість відповідача за кредитним договором №839226731 від 16.02.2022 станом на 26.12.2025, відповідно до розрахунку позивача становить 31 136,10 грн, з яких: 22000,00 грн – прострочене тіло, 9136,10 грн – прострочені відсотки, що вбачається з виписки з особового рахунку.
У зв`язку із невиконанням відповідачем узятих на себе зобов`язань, позивач звернувся до суду. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд встановив, що між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань, які регулюються такими нормами законодавства.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За нормами статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Абзац 2 частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно положень статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Так, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до абз. 2 ч. 3, ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
У ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно з ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Застосовуючи до правовідносин зазначені норми права, суд дійшов такого висновку.
Отже, між первісним кредитором та відповідачем виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Договорукредитної лінії №839226731 від 16.02.2022. Відповідач, будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Кредитодавець за вказаними договорами виконав взяті на себе зобов`язання. 
До позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні по договору кредитної лінії №839226731 від 16.02.2022 на підставі договору факторингу.
Відповідач умови договору кредитної лінії №839226731 від 16.02.2022 належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунків заборгованості позивача складає 31136,10 грн.
Враховуючи, що доказів належного виконання своїх зобов`язань відповідачем суду не надано, факт отримання кредиту та розмір заборгованості не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредитної лінії №839226731 від 16.02.2022у сумі 31136,10 грн, з яких 22000,00 грн – прострочене тіло кредиту, 9136,10 грн – прострочені відсотки за кредитом.
Відповідно суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову.
Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Представник позивача просить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги на загальну суму 7000 грн.
На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн суду подано: Договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року; протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року; додаткову угоду №25770930949до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 року; Акт прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, відповідно до якого вартість послуг адвоката становить 7000,00 грн.
При визначенні суми відшкодування витрат на правничу допомогу, суд застосовує критерії реальності адвокатських витрат.
Як виснував Верховний Суд у справі №756/2114/17 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Верховний Суд зазначає, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі № 911/2737/17).
Суд керується тим, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, оскільки цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року у справі № 686/5757/23, провадження № 14-50цс24.
Отже, суд з власної ініціативи перевіряє, чи є судові витрати, зокрема, неминучими, реальними, розумними, пов`язаними з розглядом справи, фактично понесеними, пропорційними.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Виконуючи вимоги процесуального закону щодо оцінки співмірності витрат на оплату послуг з надання правничої допомоги встановленим процесуальним законом критеріям, суд вважає заявлений їх розмір таким, що не відповідає складності справи та обсягу наданих послуг та виконаних робіт, обсягу наданих послуг та іншим встановленим у ст.137 ЦПК України критеріям.
Суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними із складністю справи та іншими істотними обставинами. 
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача, необхідно стягнути 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 274, 275, 280-282, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
у х в а л и в:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором №839226731 від 16.02.2022року в сумі 31 136 (тридцять одна тисяча сто тридцять шість) грн 10 к.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» витрати пов`язані з оплатою судового збору, у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 к. та 6000 (шість тисяч) грн 00 к. витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте Бродівським районним судом Львівської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місцезнаходження: Харківське шосе, буд. 19, офіс 2005, м. Київ, 02090, ЄРДПОУ:42986956..
Відповідач – ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 03 квітня 2026 року.

Суддя        Т.Л. Войтюк