ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 квітня 2026 року 	Справа № 280/1056/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач), в якій позивач просить суд: 
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, із зарахуванням до страхового стажу та врахуванням при обчисленні розміру пенсії періодів роботи з 01.01.2004 року по 31.06.2025року у подвійному розмірі;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, із зарахуванням до страхового стажу та врахуванням при обчисленні розміру пенсії періоду роботи з 01.01.2004 року по 31.06.2025 року у подвійному розмірі, починаючи з 25.08.2025 року.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 06.12.2006 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказує, що при призначенні пенсії, відповідачем не зараховано позивачу до стажу роботи період її роботи з 01.01.2004 року по 31.0.2025 року у подвійному розмірі у відповідності до ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Вказує, що звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про зарахування до стажу вищезазначених періодів роботи у подвійному розмірі, проте листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 27.01.2026 року № 3145-32535/к-02/8-0800/26 повідомлено позивача про те, що підстав для зарахування стажу роботи в подвійному розмірі за період з 01.01.2004 року по 31.0.2025 року немає. З діями відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком позивач не згодна, вважає відмову протиправною. На підставі чого, просить позовні вимоги задовольнити.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву вх. № 11711 від 04.03.2026, де вказано, що зважаючи на те, що позивач не звертався із відповідною заявою про перерахунок пенсії, як того вимагає Порядок № 22-1, а відповідач не розглядав відповідну заяву по суті та не приймав жодного рішення щодо права позивача на перерахунок йому пенсії, то відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Також вказує, що зарахування стажу у пільговому порядку (подвійному розмірі) після 01.01.2004 застосовується для визначення права на пенсію за вислугу років. При призначенні пенсії за вислугу років стаж зараховується в одинарному розмірі для обчислення розміру пенсії за вислугу років, тобто коефіцієнту стажу. Просить відмовити у позові. 
Ухвалою суду від 16.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1056/26. Призначено розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання протягом шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та з 06.12.2006 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про зарахування періоду роботи з 01.01.2004 року по 31.06.2025 року до стажу у подвійному розмірі, у відповідності до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Листом ГУ ПФУ в Запорізькій області від 27.01.2026 року № 3145-32535/К-02/8-0800/26 повідомлено позивача про те, що підстав для зарахування стажу роботи в подвійному розмірі за період з 01.01.2004 року по 31.0.2025 року немає, оскільки це не передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивач не погодившись з діями відповідача, з вимогою вчинити певні дії, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.
Згідно із ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Як зазначено у частині 4 статті 24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Статтею 60 Закону 1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.
Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909 (Постанова №909).
Згідно абз.2 Постанови №909 лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад) лікарняних закладів, лікувально-профілактичних закладів особливого типу, лікувально-трудових профілакторіїв, амбулаторно-поліклінічних закладів, закладів швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладів переливання крові, закладів охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладів, санітарно-епідеміологічних закладів, діагностичних центрів мають право на пенсію за вислугу років при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.
Розділом 2 Постанови №909 встановлено, що до закладів охорони здоров`я відносяться: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.
Згідно примітки 2 Постанови №909, робота за спеціальністю в закладах, установах на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності та відомчої належності закладів і установ.
Статтею 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 року №1788-XII визначені пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах.
Зокрема, стаття 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” №1788-XII (в редакції Закону №1110-IV від 10.07.2003; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2205-VIII від 14.11.2017) має такий зміст:
“Робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі”.
Отже, за правилами статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та в силу приписів пункту 16 Розділу XV “Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.
Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 12.10.1983 та довідки №06/08/263 від 15.12.2025 Комунального некомерційного підприємства “Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр” Запорізької обласної ради, ОСОБА_1 працювала в комунальному некомерційному підприємстві “Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр” Запорізької обласної ради на посаді медичної сестри з 01.07.1995 по 30.11.2001, з 01.12.2001 по 04.02.2005, з 08.02.2005 по 05.12.2005, з 07.12.2005 по 31.06.2011, з 01.07.2011 по 01.04.2012, з 02.04.2012 по 31.03.2020, з 01.04.2020 по 30.06.2021, з 01.07.2021 по 01.08.2021, з 02.08.2021 по31.10.2022, з 01.11.2022 по 14.10.2025, з 15.10.2025 по теперішній час (в даному випадку - дата видачі довідки).
У вказаній довідці зазначено, що вказаний стаж роботи зараховується у подвійному розмірі згідно ст.60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
На думку суду, аналіз вищезазначених норм права та обставин справи дає підстави для висновку, що посада на якій працює позивач дає їй право на зарахування спірного періоду роботи до трудового стажу у пільговому обчисленні, що передбаченого ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 27.02.2020 року у справі №462/1713/17, від 11.12.2018 року у справі №310/385/17(2-а/310/47/17), від 23.01.2019 року у справі №485/103/17, від 20.04.2022 року у справі №214/3705/17, від 27.04.2023 року у справі №160/14078/22 та від 04.12.2019 року у справі №689/872/17, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01.01.2004 року, тобто після дати набрання чинності Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Щодо доводів відповідача про те, що зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення", стосується наявного стажу роботи до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності Законом №1058-IV, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
За змістом п.2 розділу XV “Прикінцевих положень” Закону №1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Згідно з п.3 ст. 40 Закону №1058-IV, у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, то провадиться перерахунок пенсії з врахуванням страхового стажу після призначення пенсії.
Прикінцевими положеннями Закону №1058-IV визначено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах за списками №1 і №2, а також за вислугу років, здійснюється за названим Законом у разі досягнення пенсійного віку та за наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Вимогами п.4 ст. 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.
Редакція ст.60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” є чинною на теперішній час та підлягає застосуванню.
При цьому, стаття 24 Закону №1058-IV не скасовує ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та не зупиняє її дію.
Водночас, нормами ст. 16 Прикінцевих положень Закону №1058-IV передбачено, що положення Закону України “Про пенсійне забезпечення” застосовуються в частині визначення права на за вислугою років.
Таким чином, зарахування стажу в подвійному розмірі, передбачене ст. 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”, не пов`язано із набранням чинності Закону №1058-IV, а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01 січня 2004 року.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.12.2019 року у справі №689/872/17.
З аналізу вказаних норм та обставин справи вбачається, що робота позивачки з 01.01.2004 року по 31.06.2025 року в Комунальному некомерційному підприємстві “Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр” Запорізької обласної ради дає їй право на призначення пенсії із зарахуванням стажу роботи у подвійному розмірі. 
Тож, суд вбачає підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі, згідно зі статтею 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення” періоди роботи з 01.01.2004 року по 31.06.2025, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 12.10.1983 та довідки №06/08/263 від 15.12.2025 Комунального некомерційного підприємства “Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр” Запорізької обласної ради.
Згідно ч. 4 ст. 45 Закону № 1058-IV, перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа; у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
З огляду на викладене, враховуючи надані докази, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивачки в подвійному розмірі періодів її роботи з 01.01.2004 року по 31.06.2025, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 12.10.1983 та довідки №06/08/263 від 15.12.2025 Комунального некомерційного підприємства “Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр” Запорізької обласної ради та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 в подвійному розмірі періоди роботи з 01.01.2004 року по 31.06.2025, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 12.10.1983 та довідки №06/08/263 від 15.12.2025 Комунального некомерційного підприємства “Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр” Запорізької обласної ради, у зв`язку з чим, здійснити перерахунок і виплату пенсії з 25.08.2025 із з урахуванням виплачених сум.
Суд не приймає покликання відповідача на те, що позивач не зверталась із окремою заявою щодо такого перерахунку пенсії, оскільки вказані обставини не перешкоджали відповідачу діяти відповідно до вимог законодавства України при обрахунку стажу позивачки з урахуванням наявності відповідних документів, що підтверджують право позивачки на обчислення розміру пенсії із застосуванням положень статті 60 Закону України “Про пенсійне забезпечення”.
Суд вважає такі доводи відповідача "надмірним формалізмом" з боку відповідача що призвело до порушення прав позивача.
Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ст. 90 КАС України).
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору у розмірі 1064,96 грн., слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, – задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 в подвійному розмірі періодів її роботи з 01.01.2004 року по 31.06.2025, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 12.10.1983 та довідки №06/08/263 від 15.12.2025 Комунального некомерційного підприємства “Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр” Запорізької обласної ради.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158б, код ЄДРПОУ 20490012) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в подвійному розмірі періоди роботи з 01.01.2004 року по 31.06.2025, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 12.10.1983 та довідки №06/08/263 від 15.12.2025 Комунального некомерційного підприємства “Запорізький регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр” Запорізької обласної ради, у зв`язку з чим, здійснити перерахунок і виплату пенсії з 25.08.2025, із урахуванням виплачених сум.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп. судового збору за рахунок бюджетних Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 158б, код ЄДРПОУ 20490012).  
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Рішення у повному обсязі складено та підписано 17.04.2026.

Суддя Л.Я. Максименко