В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/1004/26
Провадження № 1-кп/0285/458/26
20 березня 2026 року м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області 
в складі: головуючої судді   ОСОБА_1 ,
за секретаря судового засідання   ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Звягелі кримінальне провадження № 12026060530000002, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 02.01.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Броницька Гута Новоград-Волинського району Житомирської області, громадянин України, із загальною середньою освітою, не одружений, учасник бойових дій, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимостей не має, РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор    ОСОБА_4 ,
обвинувачений    ОСОБА_5 ,
потерпіла     ОСОБА_6 ,
установив :
11 вересня 2025 року близько 17 години ОСОБА_5 перебував у квартирі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де він на прохання останньої виконував ремонтні роботи. Закінчивши роботу та збираючись додому ОСОБА_5 побачив на комоді у спальній кімнаті квартири, що належить ОСОБА_6 , браслет, виготовлений із золота 585 проби, вагою 5,34 г, вартістю 27 604 грн, який він вирішив таємно викрасти. 
З цією метою, реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, достовірно знаючи, що в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, ОСОБА_5 , діючи без відриву у часі, переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться не поміченими, умисно, таємно, в період воєнного стану викрав, зазначений браслет, який взяв із комоду, поклав до своєї сумки та після цього з викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення.
В подальшому ОСОБА_5 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме 18.09.2025 здав до ломбарду, а отримані кошти витратив на власні потреби, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 27 604 грн.
У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Пояснив, що у день та час, зазначений у обвинувальному акті вчинив крадіжку браслету. Збитки потерпілій не відшкодував. Він вчора у телефонній розмові пропонував ОСОБА_6 сплатити 6000,00 грн на часткове відшкодування шкоди, проте остання наполягла, щоб він повернув всю суму разом. Наразі такої суми не має, чекає зарплати. Шкодує про вчинене.
Потерпіла ОСОБА_6 у заяві просила судовий розгляд справи провести без її присутності. Цивільний позов заявляти не буде. Щодо визначення покарання покладається на розсуд суду.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що умисні дії ОСОБА_5 щодо таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинені в умовах воєнного стану, слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно з положеннями ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжким злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття ОСОБА_5 , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
При обранні виду покарання ОСОБА_5 суд враховує особу обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення судимостей не мав, його вік, стан здоров`я, характеристику за місцем проживання, той факт, що він є учасником бойових дій, 17.01.2023 звертався за медичною допомогою до психоневрологічного відділення КНП “Звягельська багатопрофільна лікарня” Звягельської міської ради з приводу посттравматичного стресового розладу, не перебуває на обліку в наркологічному відділенні КНП “Звягельська багатопрофільна лікарня” Звягельської міської ради, постійно проживає за місцем реєстрації, офіційно не працевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх дітей.
Також суд зважає на позицію потерпілої у даному кримінальному провадженні, яка щодо міри покарання покладалася на розсуд суду, цивільного позову не заявляла.
Зважаючи на викладене суд вважає за доцільне призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.
Одночасно враховуючи відношення обвинуваченого до вчиненого, який щиро розкаявся у вчиненому, вчинив дії на відшкодування завданих збитків, позицію потерпілої, яка не наполягала на призначенні суворого покарання, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК Українита звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Крім того, на ОСОБА_5  слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
На думку суду саме таке покарання сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_5  та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід в ході кримінального провадження відносно  ОСОБА_5 не застосовувався і підстави для його застосування відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. 
Речові докази у справі відсутні.
Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.
Викривачі у кримінальному провадженні відсутні. Заходи кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ухвалив :
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначивши іспитовий строк терміном 2 (два) роки.
Покласти на ОСОБА_5 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-26/767-ТВ від 23.01.2026 в сумі 1 782,80 грн. стягнути із засудженого ОСОБА_5 в дохід держави.
Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя      ОСОБА_1