Справа № 140/15837/25
Провадження № 2-а/165/5/26 

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 березня 2026 року     м. Нововолинськ

Нововолинськийміський суд Волинськоїобласті в складі:

головуючого судді Василюка А.В., 
за участю секретаря Навроцькій М.Р., 
представника відповідача Курцерби Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Нововолинську справу за адмінстративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

встановив:

Представник позивача Ткачук М.Л., в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Управління державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення.
Позов обгрунтовує тим, що 04 грудня 2025 року Управлінням державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті було винесено постанову №0003682, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122-2 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 51000 грн. Постанова ухвалена з приводу того, ОСОБА_1 о 12 год. 30 хв. 13 листопада 2025 року на 22 км. автодороги Устилуг-Луцьк-Рівне не виконав вимогу уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті про зупинку транспортного засобу марки "МАN", реєстраційний номер НОМЕР_1 . Зазначає, що вищевказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки право посадових осіб Укртрансбезпеки та її територіальних органів зупиняти транспортні засоби, що здійснюють пасажирські або вантажні перевезення, визначене у Законі України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якого державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). На обґрунтування позову покликається на ст.1, ст.6 цього Закону, що визначають поняття рейдової перевірки та порядку зупинки транспортних засобів. Відповідно до ст.4 Закону України «Про дорожній рух», визначення єдиного порядку організації дорожнього руху та його безпеки віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України. Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1309, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Обов`язки водії вмеханічних транспортних засобів визначені Розділом ІІ Правил дорожньогоруху.Відповідно допункту 2.4-1 Правил дорожньогоруху, у місці здійснення габаритно-ваговогоконтролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю, або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен: зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також а) передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах "а","б"і"г" п.2.1 цих Правил; б) надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури. Будь-яких норм, які б встановлювали обов`язок водія вантажного транспортного засобу зупинитись на вимогу посадової особи Укртрансбезпеки та її територіальних органів за межами місця здійснення габаритно-вагового контролю, ані Правила дорожнього руху, ані будь-які інші нормативно-правові акти, не містять. Оскільки посадові особи територіального органу Укртрансбезпеки намагались зупинити транспортний засіб марки "МАN", реєстраційний номер НОМЕР_1 поза межами зони габаритно-вагового контролю, водій вантажного автомобіля не порушив свого обов`язку щодо зупинки транспортного засобу. З огляде на викладене просить суд визнати дії протиправними та скасувати постанову відповідача №0003682 від 04 грудня 2025 року.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник – адвокат Ткачук М.Л. подав до суду письмову заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримав, просив його задоволити (а.с.102).
Представник відповідача Курцерба Н.І. у судовому засіданні доводи на заперечення позову зазначені у відзиві (а.с. 52-57) з долученими копіями документів (а.с.59-63) підтримала. Вказала про безпідставність позову, та зазначила, що працівники відділу державного нагляду (контролю) у Волинської області, відповідно до направлення №ЕНР 000172 від 07 листопада 2025 року на автомобільній дорозі Устилуг-Луцьк-Рівне здійснювали рейдову перевірку. Направлення №ЕНР 000172 від 07.11.2025 включає ділянку дороги Н-22 «м. Устилуг – до межі Волинської та Рівненської областей. Під час вказаних заходів близько 12 год 30 хв 13 листопада 2025 року старший державний інспектор Каламарчук А. подала вимогу про зупинку водієві вантажного автомобіля марки "МАN", реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак вказану вимогу інспектора водій вантажного автомобіля не виконав, та продовжив рух без зупинки. За результатами розгляду справи, на розгляд якої позивач був запрошений, ухвалено оскаржувану постанову. На підтвердження повноважень уповноваженого органу Укртрансбезпеки на зупинку транспортного засобу з метою його перевірки покликається на п.п.2, п.п.15, п.п.27, п.п.54, п.п.58, п.п.62 п.5, п.8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 №103, ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт», Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 08.11.2006 №1567 (далі Порядок ). Зазначила, що згідно із п.10 Розділу 3 вказаного Порядку зупинення транспортного засобу здійснюється посадовою особоюв будь-який час доби на маршруті руху за допомогою: сигнального диска (жезла), яким вказується безпосередньо на транспортний засіб, який зупиняється, та запропоноване місце зупинення з урахуванням заходів безпеки, дорожніх умов, інтенсивності руху, освітлення та видимості ділянки дороги; увімкненого проблискового маячка синього кольору, спеціального звукового сигналу та гучномовного пристрою. Крім цього, право зупинки транспортного засобу посадовою особою Укртрансбезпеки передбачено у пункті Порядку, що передбачає обов`язок цієї особи вмикати портативний відеореєстратор. На спростування доводів позивача та представника позивача про можливість зупинки на вимогу працівника Укртрансбезпеки лише у пункті габаритно-вагового контролю або у інших чітко визначених місцях, послалася на пункт 2.4-1 ПДР України, який стосується обов`язків і прав водіїв транспортних засобів, однак не передбачає повноважень ні працівників Національної поліції, ні працівників Укртрансбезпеки. Такі повноваження передбачені спеціальним законодавством, яке регулює діяльність відповідного органу, зокрема Законом України «Про автомобільний транспорт» та Порядком. Оскільки у матеріалах справи наявні всі необхідні відомості на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , просила у задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідальність за ч.2 ст.122-2 КУпАП настає за невиконання вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 №103 (далі Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 вказаного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.
Згідно з пунктом 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
За змістом розпорядження Кабінету Міністрів України №1579-р від 02.12.21 територіальним органом Укртрансбезпеки на території Волинської області є Відділ державного нагляду (контролю) у Волинській області.
Відповідно до ч.4 ст.6 Закону України «Про автомобільний транспорт» реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
У судовому засіданні встановлено, що в.о. заступника начальника Управління державного нагляду (контролю) у Волинській області, начальника відділу державного контролю на наземному транспорті Управління державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті Шендюх Т.Ю. 04 грудня 2025 року ухвалив постанову №003682, щодо невиконання позивачем ОСОБА_1 о 12 год. 30 хв. 13 листопада 2025 року на 22 км. автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне, вимог уповноваженої посадової особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, про зупинку транспортного засобу марки "МАN", реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зафіксовано на портативний відеореєстратор. Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122-2 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 51000 грн. (а.с.9).
Із доповідної записки від 14.11.2025 №45329/25.1/18-25 (зворот а.с. 95) встановлено, що старший державний інспектор Каламарчук Аліна повідомила в.о. заступника начальника Управління державного нагляду (контролю) у Волинській області – начальника відділу державного контролю на наземному транспорті Тараса Шендюха про описану подію, зазначивши що відеофіксація порушення проводилася з нагрудної камери AХ2744100. 
Відповідно до направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) від 07 листопада 2025 року №ЕНР000172 на автомобільних дорогах в межах Волинської області в період із 10 листопада 2025 року до 16 листопада 2025 року проводилася перевірка перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів щодо дотримання ЗУ «Про автомобільний транспорт» (а.с.95).
У судовому засіданні встановлено, що власником транспортного засобу марки "МАN", реєстраційний номер НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 (а.с.11), який згідно даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань здійснює підприємницьку діяльність у сфері вантажного автомобільного транспорту (із основним КВЕД 49.41 «вантажний автомобільний транспорт», що включає всі види перевезень вантажним автомобільним транспортом) (а.с.99).
Згідно із ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені, зокрема, ч.2 ст.122-2, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Право посадових осіб Укртрансбезпеки та її територіальних органів зупиняти транспортні засоби, що здійснюють пасажирські або вантажні перевезення, визначене у Законі України «Про автомобільний транспорт».
Так, цим Законом установлено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Відповідно до ст.1 вказаного Закону рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Згідно із ст.6 цього Закону рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.9, п.10 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого Постановою КМУ 08.11.2006 №1567, зупинення транспортного засобу здійснюється посадовою особою у форменому одязі відповідно до пункту 10 цього Порядку та з дотриманням вимог розділу 15 Правил дорожнього руху, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 №1306; зупинення транспортного засобу здійснюється посадовою особою в будь-який час доби на маршруті руху задопомогою:1)сигнального диска (жезла), яким вказується безпосередньо на транспортний засіб, який зупиняється, та запропоноване місце зупинення з урахуванням заходів безпеки, дорожніх умов, інтенсивності руху, освітлення та видимості ділянки дороги; 2) увімкненого проблискового маячка синього кольору, спеціального звукового сигналу та гучномовного пристрою.
Шляхом системного аналізу вказаних нормативних актів, суд приходить до висновку про право уповноважених органів Укртрансбезпеки зупиняти транспортні засоби для проведення державного контролю за додержанням вимог законодавства на транспорті.
Проте з`ясуванню підлягає порушене представником позивача питання про наявність у водія транспортного засобу обов`язку зупинитися на вимогу працівника уповноваженого органу Укртрансбезпеки у будь-якому місці на дорозі.
Конституційні права, свободи і обов`язки в єдності з конституційними принципами й гарантіями становлять основи правового положення громадян або конституційний статус особи в Україні. Положення, статус громадянина України визначається не тільки його правами, а й тими обов`язками, які він несе перед державою, перед іншими громадянами. Основні права нерозривно пов`язані з обов`язками громадян. Основний обов`язок це встановлений Конституцією держави вид і міра необхідної обов`язкової поведінки громадянина.
Стаття 68 Конституції України встановлює обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до ст.1, ст.2 Закону України «Про дорожнійрух» цей Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання. Законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.
За правилами ст.16 Закону України «Про дорожній рух» водій, крім обов`язку мати при собі передбачені цим Законом документи, які він зобов`язаний пред`явити поліцейському, зобов`язаний виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами.
У випадку подання сигналу про зупинку водій зобов`язаний: а) зупинити транспортний засіб з дотриманням вимог Правил дорожнього руху; б) тримати руки в полі зору поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України і не виходити з транспортного засобу без дозволу.
При цьому, за правилами філологічного (граматичного) тлумачення норм права такий обов`язок покладається на водія лише у випадку подання сигналу про зупинку поліцейським або посадовими особами військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Відповідно до п.1.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ 10 жовтня 2001 року №1309 (далі - Правил), ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Обов`язки водіїв механічних транспортних засобів визначені Розділом ІІ Правил дорожнього руху.
Обов`язок водія зупинитися передбачений пунктами 2.4, 2.4-1, 2.4-3 Правил.
Так, згідно із п.2.4 водій зобов`язаний зупинитися на вимогу поліцейського, відповідно до п.2.4-1 у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського; згідно із п.2.4-3 - на ділянках доріг у межах прикордонної смуги та контрольованого прикордонного району на вимогу уповноваженої особи Держприкордонслужби.
З матеріалів справи, зокрема оскаржуваної постанови вбачається, що посадові особи територіального органу Укртрансбезпеки мали намір зупинити транспортний засіб марки "МАN", реєстраційний номер НОМЕР_1 поза межами зони габаритно-вагового контролю. За таких обставин водій вантажного автомобіля, не порушив свого обов`язку щодо зупинки транспортного засобу.
Право посадових осіб Укртрансбезпеки зупиняти транспортні засоби, що здійснюють вантажні перевезення, кореспондує законодавчо визначений обов`язок водіїв відповідних транспортних засобів зупинитись на вимогу таких осіб. Однак будь-яких норм, які б встановлювали обов`язок водія вантажного транспортного засобу зупинитись на вимогу посадової особи Укртрансбезпеки та її територіальних органів за межами місця здійснення габаритно-вагового контролю Правила дорожнього руху та будь-який інший нормативно-правовий акт, не містять.
Решта доводів представника відповідача та досліджених у судовому засіданні доказів ввисновків суду по суті справи не змінюють.
Згідно з частиною першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
При цьому слід зазначити, що представником відповідача на спростування викладених у позові обставин не надано достатньо доказів, а долучені до відзиву документи в їх сукупності не спростовують тверджень представника позивача щодо зупинки транспорного засобу в місці з дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт.
У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
За наведених обставин, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідності за ч.2 ст.122-2 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.
Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Відтак, позовні вимоги в частині щодо визнання протиправними дій Управління державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті не підлягає задоволенню, оскільки місцевий суд, як адміністративний суд не уповноважений ухвалювати такого виду рішення.
Керуючись ст.1, ст.77, ст.242, ст.246, ст.271, ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі ст.122-2, ст.251, ст.276, ст.286, ст.288, ст.289, ст.293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Позов задоволити частково.
У визнанні протиправними дій Управління державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті, відмовити.
Визнати незаконною та скасувати постанову Управління державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті №0003682 від 04 грудня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесят одна тисяча гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Апеляційну скарга на рішення суду може бути подано безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня складення повного рішення.
Інформація про сторін у справі:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач Управління державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Підгаєцька, 3, ЄДРПОУ 39816845.
Дата проголошення рішення 23 березня 2026 року.

Головуючий суддя  підпис  А.В. Василюк