Справа № 127/28270/25 
Провадження № 2/127/6229/25 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року 	Вінницький міський суд Вінницької області	

в складі: головуючого - судді Воробйова В.В.,
за участю: секретаря Мельник Л.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Державного нотаріуса Другої Вінницької державної нотаріальної контори Швець Людмили Анатоліївни, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, –

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до  ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Державного нотаріуса Другої Вінницької державної нотаріальної контори Швець Людмили Анатоліївни, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_4 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Батько заявника помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за життя заповіту не склав, тому спадкоємцями за законом в рівних часках є дружина, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка спадщину прийняла але не оформила, та його діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , які також спадщину прийняли але не оформили.
Мати заявника за життя заповіту не залишила, тому спадкоємцями за законов в рівних частках є її діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які спадщину прийняли.
Після смерті спадкодавців відкрилася спадщина, зокрема і на квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .
Таким чином, позивач є спадкоємцем першої черги як після смерті батька, так і після смерті матері. Зокрема, після смерті батька ОСОБА_4 набув право на 1/3 частку вказаної квартири, тобто на 1/12 частки, а після смерті матері – на 1/2 частки квартири, тобто на 1/6 частки. 
Під час оформлення спадщини, нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері та батька через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру, який знаходиться у відповідача. Дії відповідача створюють перешкоди позивачу в оформленні спадкових прав, тому ОСОБА_4 змушений був звернутися до суду з цим позовом та просив:
-визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
-визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
-стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу;
-стягнути з ОСОБА_2 на його користь судовий збір та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалів, експертів та проведенням судових експертиз, а також витрати пов`язані з вивченням інших дій, необхідних для розгляду справи.
Ухвалою суду від 20.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в загальному позовному провадженні, надано строк відповідачу на подання до суду відзиву на позовну заяву.
На виконання вимог ухвали суду представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги відповідач не визнає у повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого згідно з рішенням від 25.06.1998 року № 792, виконком Вінницької міської ради посвідчує, що квартира яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_6 та членам його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , з часткою 11/100. В матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_4 у встановлений законодавством строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Разом з тим, державна реєстрація спадкоємця сама по собі не є беззаперечним доказом його постійного проживання на момент смерті спадкодавця за адресою реєстрації. У той же час, місцем проживання позивача у позовній заяві зазначено: АДРЕСА_3 . Також відсутнє рішення суду щодо надання позивачу додаткового строку для звернення за прийняттям спадщини. Щодо порушення відповідачем прав, свобод та законних інтересів позивача, то матеріалами справи не підтверджується, що правовстановлюючий документ на спірну квартиру знаходиться саме у ОСОБА_2 . Також у матеріалах справи відсутні докази звернення позивача за видачею дубліката свідоцтва про право власності на вищезазначену квартиру та/або докази відмови у видачі йому такого дубліката. Не відповідає дійсності і твердження позивача про те, що ОСОБА_2 не були виконані вимоги нотаріуса щодо надання оригіналу правовстановлюючого документа. Так, у листі Другої вінницької державної нотаріальної контори від 05.04.2025 року зазначено: «…На день звернення до нотаріальної контори спадкоємець – ОСОБА_2 пред`явив оригінал правовстановлюючого документу на квартиру а саме: свідоцтво про право власності на житло». Отже, відповідач ОСОБА_2 свої обов`язки як співвласника та спадкоємця за законом виконав у повному обсязі і своїми діями права, свободи та законні інтереси позивача ОСОБА_4 не порушував, а докази протилежного у матеріалах справи відсутні. Також позивачем не надано постанову нотаріуса про відмову ОСОБА_4 у вчиненні нотаріальних дій. Крім того, представник заперечує проти розміру судових витрат, оскільки: матеріали справи не містять доказів того, що гонорар та інші витрати дійсно були сплачені адвокату; порушується принцип розумності та є неспівмірними складності справи. На підставі викладеного просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі та судові витрати залишити за позивачем. У зв`язку із розглядом справи відповідач очікує понести судові витрати на правничу допомогу у розмірі 12625 грн. 08 коп.
Представником позивача було надіслано суду відповідь на відзив, відповідно до якої доводи відповідача та його представника, викладені у відзиві, як суперечать вимогам чинного законодавства України, так і жодним чином не спростовують викладених у позовній заяві обставин. Право власності на спірну квартиру зареєстровано на праві спільної сумісної власності на квартиру в цілому, а не з часткою 11/100. На час відкриття спадщини після смерті батька, позивач постійно проживав разом із своїм батьком, що підтверджується документами доданими до позовної заяви, а також, у разі необхідності, може бути підтверджено показаннями свідків. Отримати правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на спірну квартиру будь-яким іншим шляхом позивач не має жодної можливості, оскільки для видаі дублікату необхідна заява від всіх співвласників та факт крадіжки, втрати або пошкодження оригіналу такого свідоцтва. Позивач та його представники, а також нотаріус неодноразово зверталися до відповідача з проханнями надати правовстановлюючий документ на спадкове майно, однак такі вимоги відповідачем ігноруються тривалий час. Викладене беззаперечно свідчить про протиправність дій відповідача, який умисно створює перешкоди позивачу в оформленні його прав на спадкове майно. Внаслідок протиправних дій відповідача, у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, у зв`язку з чим визнання за позивачем права власності на частку у праві спільної власності на нерухоме майно в порядку спадкування є ефективним способом захисту його порушеного права. Докази про розмір витрат, які позивач сплатив або має сплатити у зв`язку з розглядом справи (витрати на професійну правничу допомогу) будуть надані суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. З огляду на викладене просив: відмовити відповідачу у поновленні строку для подання відзиву та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Позивач своїм право на надання суду заперечення на відповідь на відзив не скористався.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позові, просила їх задовольнити. Також повідомила, що витрати на правничу допомогу будуть надані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просили в задоволені позову відмовити. Також повідомив, що витрати на правничу допомогу будуть надані в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі. У вирішенні даного питання покладається на думку суду.
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи №43460, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позови слід задовольнити частково з таких підстав.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с. 11). Також позивач має ріднього барата ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 107).
Відповідно до свідоцтв про смерть, батько позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а мати ОСОБА_5 – ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12, 13).
Як вбачається з довідки про коло спадкоємців №1176, виданої 20.08.2025 року Другою вінницькою державною нотаріальною конторою, спадкоємцями за законом ОСОБА_5 є: син (відповідач) ОСОБА_2 , син (позивач) ОСОБА_4 (а.с. 15).
Судом встановлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2  ОСОБА_5  Другою вінницькою державною нотаріальною конторою була заведена 13.03.2024 року спадкова справа №116/2024, що підтверджується витребуваними судом доказами та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 14, 98-124).
Як вбачається з матеріалів спадкової справи №116/2024, 13.03.2024 року відповідач ОСОБА_2 звернувся до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2  матері ОСОБА_5 (а.с. 98 на звороті). Також 02.04.2024 року позивач ОСОБА_4 звернувся до Другої вінницької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадкового майна після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5 (а.с. 107). ОСОБА_5 заповіту не залишила (а.с. 100 на звороті). Суд звертає увагу, що відповідачем нотаріусу було пред`явлено оригінал свідоцтва про право власності на житло, копія якого міститься в матеріалах спадкової справи (а.с. 105). Проте, відповідачем на вимогу позивача, його представника та нотаруса оригінал вказаного свідоцтва про право власності для належного оформлення спадкових прав позивача, наданий нотаріусу не був. 
З метою об`єктивного розгляду справи, за клопотанням представника позивача судом було зобов`язано Державний архів Вінницької області надати суду для дослідження в судовому засіданні копію рішення виконкому Вінницької міської ради від 25.06.1998 року № 792. Згідно з отриманої судом копії рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №792 від 25.06.1998 року, було дозволено оформити документи на приватизацію (з безоплатною передачею у власність) квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що складається з трьох кімнат, загальною площею 60,5 кв.м., шляхом передачі в приватну спільну власність ОСОБА_6 , який прописаний та проживає в ній з 1976 року. Скдлад сім`ї чотири особи, в тому числі два сина і дружина (а.с. 164-165).
З відповіді КП «ВМБТІ» №355 від 27.01.2025 року вбачається, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи №43460 на квартиру АДРЕСА_4 станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 зареєстровано на праві спільної сумісної власності квартиру в цілому на підставі свідоцтв на право власності на житло виданого виконкомом Вінницької міської ради згідно з рішенням №792 від 25.06.1998 року (а.с. 17).
Представник позивача звертався до нотаріуса в порядку усного звернення та 07.12.2024 року отримав відповідь про те, що оскільки оригінал документу, який посвідчує право власності на квартиру під АДРЕСА_5 нотаріусу надано не було, то свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_5 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_6 видати неможливо (а.с. 18).
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що позивач 02.04.2024 року надав йому довіреність з метою оформлення спадкових прав після смерті батьків. ОСОБА_7 звертався до нотріуса із відповідними заявами з метою виконання наданих йому позивачем повноважень. Нотаріусом Другої вінницької державнорї нотаріальної контори було повідомлено, що видача свідоцтва про право на спадщину, без надання оригіналу правовстановлюючого документа, не можлива. Також нотарус повідомив, що оригнал свідоцтва про право власності на спірну квартиру пред`являвся нотаріусу відповідачем при подачі заяви про прийняття спадщини. ОСОБА_7 , як представник позивача звертався до відповідача з проханням надати нотаріусу вказане свідоцтво, проте йому було відмовлено.
Свідок ОСОБА_8 пояснив, що він є працівником ВМБТІ і йому не відомі обставини щодо заведення інвентаризаційної справи №43460 та вказівки номера спірної квартири " АДРЕСА_6 ".
Згідно з п.п. 4.16 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.
Як вбачається з відповіді Другої вінницької державної нотаріальної контори від 05.04.2025 року, згідно з матеріалами спадкової справи спадкоємцями за законом в рівних частках після померлої матері сторін - ОСОБА_5 на частку квартири АДРЕСА_1 , є її діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Також повідомляється, що спадкоємцями за законом в рівних частках після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька – ОСОБА_6 на частку вказаної вище квартири є: дружина померлого ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав та його діти: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . На день звернення до нотаріальної контори спадкоємець ОСОБА_2 пред`явив оригінал правовстановлюючого документу на спірну квартиру – свідоцтво про право власності на житло, копія якого міститься в спадковій справі (а.с. 19). 
За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частинами 1-2 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Частиною 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
За змістом ст. 392 ЦК власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, належним відповідачем є особа - учасник цивільних правовідносин, яка не визнає або оспорює право власності спадкоємця на спадкове майно, зокрема, житловий будинок, земельну ділянку.
Відповідно ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.
Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.
Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що спірна квартира належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , а частки їх були рівними. Доказів протилежного, матеріали справи не містять.
Відповідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.
Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах (ч. 1 ст. 1226 ЦК України).
Статтею 1261 ЦК передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
За змістом ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Реалізація права на спадкування спадкоємцем, закликаним до спадкування, здійснюється шляхом прийняття ним спадщини з подачею до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття в шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. Вчинення таких дій не вимагається, якщо спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шестимісячного терміну, встановленого для прийняття спадщини, не заявив про відмову від неї (ст.ст. 1268-1270 ЦК).
Відповідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 22.09.2021 (справа № 227/3750/19).
З огляду на це, судом встановлено, що відповідач володіє оригіналом Свідоцтва на право власності на спірне житло, проте від надання його позивачу та нотаріусу ухиляється, чим порушує право позивача (співвласника квартири) на вільне розпорядження майном.
З приводу твердження представника відповідача про невжиття позивачем заходів для отримання дублікату Свідоцтва, то суд зазначає, що оригінал правовстановлюючого документу не був втрачений чи пошкоджений, а також дня цього необхідно подати заяву підписану всіма співвласниками, в той час як двоє з них померли.
Щодо визначення розміру часток співвласників, то слід зазначити, що їх частки, як вже було встановлено судом, були рівними, тобто по 1/4 частці в кожного. Після смерті батька сторін відкрилася спадщина на його 1/4 частку у спірній квартирі. При цьому, спадкоємцями за законом стали дружина та двоє синів, тобто кожен з них успадкував по 1/12 частці. Таким чином, кожному зі спадкоємців належала 1/3 частки спірної квартири.
Після смерті матері сторін відкрилася спадщина на її 1/3 частку, та спадкоємці за законом – сини (позивач та відповідач) успадкували по 1/6 частці спірної квартири. Таким чином, кожному зі спадкоємців (сторонам по справі) має належати по 1/2 частці спірної квартири.
На підставі викладеного, вимога позивача про визнання за ним права власності на 1/12 частку спірної квартири після смерті батька задоволенню не підлягає, оскільки ним також пред`явлено вимогу про визнання за ним права власності в порядку спадкування після смерті матері на 1/6 частку спірної квартири до якої вже увійшла зазначена 1/12 частка. 
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, встановивши правовий характер спірних правовідносин, шляхом дослідження всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявних у справі доказів, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини по справі, які складають правову підставу позову, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частки спірної квартири, в порядку спадкування за законом після смерті матері. 
Вимога про відшкодування витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалів, експертів та проведенням судових експертиз, а також витрати пов`язані з вивченням інших дій, необхідних для розгляду справи, задоволеню не підлягає в зв`язку з недоведеністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (50%) в розмірі 1211,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституцією України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 372, 392, 1216-1218, 1223, 1261, 1226, 1261, 1267, 1276 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 211, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Державного нотаріуса Другої Вінницької державної нотаріальної контори Швець Людмили Анатоліївни, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частки квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері – ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .
В решті позовних – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).
Рішення може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_7 . 
Повний текст рішення суду складений 24.04.2026 року.

Суддя: