Справа №504/3023/23
Провадження №2/504/416/26

Доброславський районний суд Одеської області

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06.04.2026	с-ще Доброслав	

Доброславський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді - Барвенко В.К.,
секретаря- Ориник М.В.., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, в режимі відеоконференції, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Одесагаз» в особі представника Карася Миколи Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення необлікованого обсягу природного газу, стягнення судового збору, - 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог первісного позову.
У липні 2023 року АТ «Одесагаз» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , яким просить суд стягнути з відповідача заборгованість за несанкціонований відбір природного газу в розмірі 122572,45 грн., вирішити питання судового збору.
В обгрунтування доводів позову позивач за первісним позовом вказує, що ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .
23 липня 2020 року під час здійснення огляду системи газопроводу працівниками відповідача було складено акт № 000818 від 23 липня 2020 року про порушення ним вимог Кодексу газорозподільчих системи у вигляді несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ.
27 липня 2020 року складено Протокол щодо направлення ЗВТ та/ або пломби на експертизу, в якому було зазначено, що лічильник газу демонтується представником відповідача, пакується в пакет та опломбовується пломбами Оператора ГРМ, а також інформацію про дату, час та місце проведення експертизи лічильника газу. 
31 липня 2020 року проведена експертиза лічильника газу та пломб, на підставі якої було складено Акт № 105 експертизи ЗВТ та пломб, яким зафіксовано несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме: порушено цілісність заводського тавра та лічильного механізму на ЗВТ. 
Відбитки тавра встановленої пломби не відповідають відбиткам тавра заводу-виробника, реверс пломби зрізаний, суматор не зафіксований.
За результатами експертизи було проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення позивачем та про донарахування йому об`єму природного газу, рішенням № 818 від 28.08.2020 року було визнано акт про порушення № 000818 від 23.07.2020 року правомірним та здійснено донарахування необлікованого обсягу природного газу вартістю 122 572,45 грн.
Тому позивач за первісним позовом просив суд стягнути з відповідача вартість необлікованого обсягу природного газу.
Короткий зміст зустрічного позову (відзив на первісний позов).
ОСОБА_1 у листопаді 2024 року звернувся до суду із зустрічним позовом (назвав його як відзив на первісний позов) проти АТ «Одесагаз», яким просив суд скасувати акт – розрахунок від 28.08.2020 року № 818 на суму 122572,45 грн.
В мотивування свого зустрічного позову ОСОБА_1 вказує, що він є абонентом АТ «Одесагаз», який надає йому послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . 
23 липня 2020 року під час здійснення огляду системи газопроводу працівниками відповідача було складено акт № 000818 від 23 липня 2020 року про порушення ним вимог Кодексу газорозподільчих системи у вигляді несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, за результатами проведеної експертизи ЗВТ та пломб було складено акт № 105 про порушення цілісності заводського та повірочного тавра ЗВТ, цілісності лічильника механізму та корпусу ЗВТ. 
Відбитки тавра встановленої пломби не відповідають відбиткам тавра заводу-виробника, реверс пломби зрізаний, суматор не зафіксований.
Як вказує позивач за зустрічним позовом, він звертався до відповідача з вимогою надати інформацію з приводу розгляду його справи, на що, за твердженням позивача, йому відповідали аби він почекав.
Як вказує позивач, лише наприкінці вересня 2020 року йому повідомили про нарахування боргу в сумі 122572,45 грн.
Позивач вказує, що тільки у вересні 2020 року йому стало відомо про те, що 28.08.2020 року відповідач нарахував йому заборгованість згідно оспорюваного акту- розрахунку № 818.
Позивач не погоджується з цим актом- розрахунком, вказує, що згідно акту – розрахунку розрахунковий період становить з 01.07.2015 року по травень 2016 року та до 30.06.2020 року, тобто 6 місяців в 2015 році, 5 місяців в 2016 році та 49 місяців до 30.06.2020 року.
На думку позивача відповідач не врахував правила вказаного у п.1 глави 4 ХІ Кодексу ГРМ, де вказано, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за номінальною потужністю газового обладнання споживача (несанкціонованого споживача) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більге ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Позивач вказує, що рішення про задоволення акту про порушення прийнято 28.08.2020 року, однак розрахунок наданий за період 2015 та 206 років.
Окрім того, позивач не згоден з вартістю природного газу.
Позивач вважає, що вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.
Позивач стверджує, що у своєму розрахунку відповідач вказує вартість природного газу за період 01.07.2015 року- 09.2015 року в сумі 8,600028 грн. за м.куб.
Однак, позивач вважає, що ціна природного газу за вказаний період становила 3,600 грн. за м. куб. за обсяг, спожитий до 200 м. куб. природного газу на місяць, та 7,188 грн. за м. куб. природного газу за обсяг, спожитий понад 200 м.куб. природного газу на місяць.
Не погоджується позивач із площею житлового будинку.
Зокрема, позивач вказує, що площа житлового будинку відповідно до свідоцтва про право власності від 05.06.2012 року, яке видано виконавчим комітетом Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області,який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . становить 155,6 кв.м., житлова 57,6 кв.м., а в акту розрахунку № 818 опалювальна площа вказана 165,0 кв.м.
Окрім того, позивач не погоджується з обсягом, за який фактично сплачено за спожитий природний газ протягом періоду порушення в м. куб., відповідно до оспорюваного ним акту- розрахунку, оскільки, як вказує позивач, ним було сплачено за жовтень- листопад 2015 року - 400 куб. м., в грудні 2015 року - 1000 куб.м., в січні- лютому 2016 року – 900 куб.м.
Позивач вказує, що на його адресу відповідачем було надіслано акт звірки відповідно до змісту якого встановлено за період з липня 2015 року по травень 2016 року показники лічильника складають 31780-34433 куб.м., різниця визначена 2653 куб.м.
Тому позивач просив суд скасувати оспорюваний ним акт – розрахунок № 818 від 28.08.2020 року.
Відзив на зустрічний позов (відповідь на відзив за первісним позовом).
Представник АТ «Одесагаз» подав відзив на зустрічний позов, яким вимоги зустрічного позову не визнав.
Зокрема, послався на те, що відповідно до п.1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ - у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Відповідно до абз. 3 п.1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ - якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.
АТ «Одесагаз» було виконано вищевказані вимоги законодавства при складанні актарозрахунку №818 від 28.08.2020р. та здійснено споживачу донарахування вартості необлікованого обсягу природного газу за період 366 днів (не більше 12 місяців).
Відповідно до підпункту 1 пункту 11 глави 5 розділу XI, при складанні акта - розрахунку враховується таке: 1) розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, у якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість у повному обсязі має бути оплачена споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. 
При цьому вартість природного газу визначається Оператором ГРМ: для побутових споживачів – за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат або у випадку нездійснення такої закупівлі – за ціною, визначеною для обсягів нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат відповідно до положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу протягом періоду необлікованого природного газу.
Отже, за твердженням відповідача за зустрічним позовом, при складанні акта-розрахунку №818 від 28.08.2020р. було проведено розрахунок за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ для покриття нормативних втрат та виробничо-технологічних витрат або у випадку нездійснення такої закупівлі - за ціною, визначеною для обсягів нормативних втрат та виробничо технологічних витрат відповідно до положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу протягом періоду необлікованого природного газу.
Представник відповідача стверджує, що питання правильності здійснення розрахунку за оскаржуваним актом-розрахунком також було предметом розгляду державного регулятора – Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.
Так, під час розгляду скарги ОСОБА_1 державний регулятор у листі № 22815/56.3/9-25 від 20.11.2025 року зазначив: «Відповідно до пояснень, наданих АТ «Одесагаз», в Акті розрахунку від 28.08.2020 № 818 АТ «Одесагаз» допущено технічну помилку в частині зазначення місяця та року за який здійснено розрахунок об`єму необлікованого природного газу. 
Згідно з інформацією, наданою АТ «Одесагаз», за адресою позивач здійснено донарахування необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 01.07.2019 по 30.06.2020».
При цьому у зазначеному листі державним регулятором не встановлено порушень у частині порядку здійснення розрахунку, а також не наведено жодних підстав для визнання відповідного розрахунку некоректним або незаконним. 
На думку представника АТ «Одесагаз» пан ОСОБА_1 у зустрічній позовній заяві не подав до суду жодного контррозрахунку необлікованого обсягу природного газу та не спростував розрахунок, поданий позивачем за первісним позовом, що свідчить про відсутність належних заперечень щодо визначеного розміру заборгованості.
Рух справи в суді першої інстанції:
Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 28.07.2023 року відкрито спрощене провадження у справі.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.11.2024 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про скасування акту-розрахунку.
Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Одесагаз» про скасування акту-розрахунку об`єднано в одне провадження із первісним позовом Акціонерного товариства «Одесагаз» в особі представника Карася Миколи Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення необлікованого обсягу природного газу, стягнення судового збору.
Ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 29.01.2026 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Заборонено позивачу за первісним позовом - відповідачу за зустрічним позовом АТ «Одесагаз» (Код ЄДРПОУ 03351208, адреса: 65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1) вчиняти будь-які дії, спрямовані на припинення газопостачання за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , з підстав, які є предметом судового спору, до ухвалення рішення суду по даній справі.
Зобов`язано АТ «Одесагаз» (Код ЄДРПОУ 03351208, адреса:65003, м.Одеса, вул. Одарія, 1) негайно відновити газопостачання за адресою місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.
12.02.2026 року до початку розгляду справи по суті представник позивача за зустрічним позовом – адвокат Алла Колесникова подала заяву про залишення зустрічного позову без розгляду, та врахувати викладені в ньому обставини як відзив на первісний позов.
Ухвалою від 06.04 2026 року судом зустрічний позов ОСОБА_1 проти АТ «Одесагаз» про скасування акту – розрахунку від 28.08.2020 року № 818, - залишено без розгляду.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Алла Колесникова подала письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, сповіщена належним чином про дату, час та місце розгляду справи по суті.
Представник АТ «Одесагаз» в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити у повному обсязі.
Встановлені судом фактичні обставини справи:
ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , та абонентом АТ «Одесагаз» з особовим рахунком № НОМЕР_1 . У зазначеному будинку, який належить позивачу на праві власності на підставі свідоцтва від 05.06.2012 р. виданого виконавчим комітетом Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області, установлений лічильник газу типу Callus G-4, заводський номер 01411546, рік випуску 2016.
23 липня 2020 року у житловому будинку належному ОСОБА_1 , під час проведення планової перевірки представниками Березівської УЕГГ АТ «Одесагаз» складено акт № 000818 про порушення побутовим споживачем Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). 
У даному акті було зазначено дату, час і місце засідання комісії Оператора ГРМ з розгляду цього акту. 
Суд безумовно звертає увагу на те, що цей акт був складений у присутності самого ОСОБА_1 , зі змістом акту він був ознайомлений, що підтверджується його підписом.
27 липня 2020 року складено Протокол щодо направлення ЗВТ та/ або пломби на експертизу, в якому було зазначено, що лічильник газу демонтується представником АТ «Одесагаз», пакується в пакет та опломбовується пломбами Оператора ГРМ.
Суд звертає увагу, що вказаний вище протокол відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем так само містив інформацію про дату, час та місце проведення експертизи лічильника газу.
31 липня 2020 року проведено експертизу лічильника газу Callus G-4, заводський номер 01411546, рік випуску 2016 та пломб. 
За результатами експертизи, комісією у складі: Тинкалюка Г.Г. – представника юридичної служби, Коротняна Є.С. – представника служби економічної безпеки, Коробченка В.С. – представника метрологічної лабораторії, складено акт експертизи ЗВТ та пломб № 105, згідно умов якого експертизою встановлено:
1) відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в протоколі: відповідають;
2) цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених у протоколі: цілісність не порушено;
3) цілісність заводського та повірочного тавра на ЗВТ: цілісність порушено;
4) цілісність лічильного механізму та корпусу ЗВТ: цілісність порушено;
5) цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ: цілісність не порушено;
6) наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ: не виявлено;
7) відповідність маркування ЗВТ нормативно-технічній документації: відповідає;
8) відповідність ЗВТ, програмного забезпечення та контрольної суми паспорту на ЗВТ та/або опису типу на цей тип ЗВТ: не застосовується;
9) відповідність втручань в роботу ЗВТ наявним актам перевірок та/або відомостям про повірку та ремонт ЗВТ тощо: відомості про повірку не надано.
За висновком комісії вказано: порушено цілісність заводського тавра та лічильного механізму на ЗВТ. Відбитки тавра встановленої пломби не відповідають відбиткам тавра заводу-виробника, реверс пломби зрізаний, суматор не зафіксований.
13.08.2020 р. відокремленим підрозділом "Повірочна лабораторія" ТОВ "Рівнестандарт" видано свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №384/ТГ на лічильник газу мембранний Callus-2000 G-4, заводський номер 01411546, а також 13.08.2020 р. складено акт №272 про опломбування побутового лічильника , на пакунку №А0046895 на вхідному патрубку №2519392, на вихідному патрубку №2519393.
За результатами експертизи було проведено засідання комісії з розгляду акту про порушення споживачем ОСОБА_1 та про донарахування йому об`єму природного газу. 
Рішенням комісії про донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ від 28 серпня 2020 року здійснено донарахування необлікованого обсягу природного газу вартістю 122 572,45 грн., що підтверджується актом розрахунком № 818.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Суворовського районного суду міста Одеси із позовом про скасування рішення АТ «Одесагаз» від 28 серпня 2020 року, прийнятого у формі протоколу, оформленого актом-розрахунком № 818 від 28 серпня 2020 року, про порушення позивачем Кодексу газорозподільних систем, на підставі якого він зобов`язаний сплатити витрати газу в сумі 122 572 грн.
Правовою підставою цього позову стало те, що (далі за текстом судового рішення): « ОСОБА_1 є абонентом АТ «Одесагаз», який надає йому послуги з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . 23 липня 2020 року під час здійснення огляду системи газопроводу працівниками відповідача було складено акт № 000818 від 23 липня 2020 року про порушення ним вимог Кодексу газорозподільчих системи у вигляді несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, за результатами проведеної експертизи ЗВТ та пломб було складено акт № 105 про порушення цілісності заводського та повірочного тавра ЗВТ, цілісності лічильника механізму та корпусу ЗВТ. 
При цьому позивач не викликався на засідання комісії, на якій розглядалося питання про несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ, лише у вересні на його чисельні прохання, було повідомлено про наявність боргу у сумі 16411,77 грн. та донараховано сума у розмірі 1225732,45 грн. за порушення Кодексу ГРМ. 
Таким чином, він дізнався, що 28 серпня 2020 року відповідачем було прийнято рішення (у формі протоколу засідання комісії) про донарахування об`єму природного газу за несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. 
Сама вартість розрахована згідно акту - розрахунку № 818 від 28 серпня 2020 р. і склала 122 572,45 грн.
З вказаним рішенням він не згодний та вважає його необґрунтованим, позивач та інші члени сім`ї ніколи не втручалися в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку. Склад вказаного порушення може мати місце за наявності певних складових елементів, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку, наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу, наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію ЗВТ та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу.
Тобто за відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно- правова відповідальність у виді відшкодування майнової шкоди не настає.
Проте єдиною підставою для нарахування штрафних санкцій позивачу було відповідачем встановлено порушення цілісності лічильного механізму та корпусу ЗВТ та порушення цілісності заводського та повірочного тавра на ЗВТ. При цьому, жодний документ, складений працівниками відповідача (акти, протоколи, інші документи) не містить детального опису, в чому саме полягає порушення цілісності лічильного механізму. Експертизою ЗВТ та пломб, було встановлено відповідність місць фактичного розташування пломб місцям зазначеним у протоколі, цілісність та місцезнаходження пломб, цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка ЗВТ, не виявлено наявність сторонніх предметів всередині ЗВТ, відповідність маркування ЗВТ нормативно технічній документації, що підтверджується актом №105.
Також відсутні докази про складання відповідачем акту пломбування засобу вимірювальної техніки у 2006 році та факту повірки ЗВТ позивача, при складанні акту експертизи ЗВТ та пломб № 105 від 31.07.2020 р. комісія АТ «ОДЕСАГАЗ» сама вказала, що відомості про повірку не надано. Тобто, з 2006 року відповідачем у порушення вимог законодавства не здійснювалися заходи щодо повірки лічильника газу типу Gallus G-4, заводський номер 01411546.
Відповідач у порушення Кодексу газорозподільних систем не проводив незалежну експертизу на предмет відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, але при цьому все одно нарахував вартість не облікованого обсягу природного газу та відключив абонента від газопостачання.
Відповідно п. 11 глави 3 Розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у побутового споживача пошкодження лічильника газу та/або пломб на ньому та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу розрахунки за актом про порушення не здійснюються за період після дати прострочення періодичної повірки лічильника у випадку недотримання з вини Оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу.
Отже, відсутні належні та допустимі докази несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ з боку позивача, відсутній сам факт можливості того, що комерційним вузлом обліку не обліковувалися, чи обліковувалися частково, чи з порушенням законодавства, витрати (споживання) природного газу, та інші дії, що призвели б до викривлення даних обліку природного газу, рішення Березовського Управління експлуатації газового господарства АТ «ОДЕСАГАЗ» слід скасувати».
Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 21.06.2023 року № 523/17924/20 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» в особі його структурного підрозділу Березівського Управління експлуатації газового господарства, про скасування рішення.
В межах даної цивільної справи Суворовським районним судом міста Одеси було призначено судову трасологічну експертизу.
Згідно з висновком експерта ОНДІСЕ по дослідженню пломб та лічильника газу №21-5648 від 10 грудня 2021 року, складеного на виконання ухвали суду, цілісність пломби, яка була встановлена на лічильнику газу типу Callus G-4, заводський номер 01411546, рік випуску 2006 порушена, цілісність відтиску повірочного тавра, яке нанесено на виступі з лічильним механізмом, на лічильнику газу типу Callus G-4, заводський номер 01411546, рік випуску 2016, не порушено.
На лічильнику газу типу Callus G-4, заводський номер 01411546, рік випуску 2006, наявні трасологічні сліди, що свідчать про розбирання. На деталях лічильного механізму лічильника газу типу Callus G-4, заводський номер 01411546, рік випуску 2006, наявні трасологічні сліди, характерні для втручання з метою зміни показів. 
Втручання в роботу лічильника газу типу Callus G-4, заводський номер 01411546, рік випуску 2006 рік, з метою зміни даних обліку природного газу, було здійснено шляхом відокремлення кришки зі встановленим в середині лічильним механізмом та подальшим впливом на суматори лічильного механізму.
На пломбі, що встановлена на лічильнику наявні пошкодження. 
Характер, локалізація та механізм слідоутворення наведено в дослідницькій частині висновку. 
Ці пошкодження утворені при несанкціонованому втручанні роботи лічильного механізму наданого приладу газу. 
Визначення впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або заміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації) лічильника не входить до компетенції експертів -трасологів, тому не вирішувалося.
Отже, цим рішенням суду встановлений факт втручання ОСОБА_1 у роботу лічильника, зокрема у роботу внутрішніх його механізмів шляхом розібрання корпусу лічильного механізму та проведення прихованих заходів.
У справі, яку розглядав Суворовський районний суд міста Одеси ОСОБА_1 , серед іншого, оспорював акт- розрахунок від 28.08.2020 року № 818 з підстав відсутності, як на його думку, ознак зовнішнього втручання у роботу лічильника, і, як наслідок, неправомірність всіх прийнятих АТ «Одесагаз» рішень.
В справі, що розглядається судом ОСОБА_1 у своєму відзиві не погоджується з тим самим актом- розрахунком від 28.08.2020 року № 818 з іншої підстави, - неправильності проведених комісією нарахувань.
Отже не має підстав для висновку про тотожність предмету та правової підстави вказаних позовів.
Повертаючись до цієї справи, суд першої інстанції має надати оцінку правильності нарахувань, які здійсненні в акті- розрахунку № 818 від 28.08.2020 року.
Судом встановлено, що згідно акту – розрахунку від 28.08.2020 року № 818 розрахунковий період становить з 01.07.2015 року по травень 2016 року 336 днів, та до 30.06.2020 року – 30 днів, а всього 366 днів.
Площа опалювальна – 165,0 кв.м.
Газове обладнання- котел- колонка, ПГ-4.
Зареєстрованих осіб – 3.
Обсяг донарахованого природнього газу в куб.м. – 16277,10.
Обсяг фактично сплаченого спожитого природного газу протягом періоду порушення в куб.м. – 940,26 .
Вартість закупівлі природного газу за куб.м.:
З 01.07.2015 року – 8.600028, серпень 2015 року – 8.600028, вересень 2015 року - 8.600028, жовтень 2015 року - 8,543268 грн., листопад 2015 року – 8.382252, грудень 2015 року – 8.382252, січень 2016 року – 7.741200, лютий- 2016 року - 7.741200, березень 2016 року- 7.741200, квітень 2016 року- 7.733040, травень 2016 року – 6.543060, та за 30 днів по 30.06.2020 року – 6.543060 грн.
Сума нарахувань становить 122572,45 грн.
Судом встановлено, що під час розгляду скарги ОСОБА_1 державний регулятор (НКРЕКП) у своєму листі від 20.11.2025 року № 22815/56.3/9-25 зазначив таке: «Відповідно до пояснень, наданих АТ «Одесагаз», в акті розрахунку від 28.08.2020 року № 818 АТ «Одесагаз» допущено технічну описку в частині зазначення місяця та року, за який здійснено розрахунок об`єму необлікованого природного газу. Згідно з інформацією, наданою АТ «Одесагаз», за адресою розташування житлового будинку ОСОБА_1 здійснено донарахування необлікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 01.07.2019 року по 30.06.2020 року.
Судом також встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 05.06.2012 року, яке видано виконавчим комітетом Комінтернівської селищної ради Комінтернівського району Одеської області,який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . становить 155,6 кв.м., житлова 57,6 кв.м.
Судом також встановлено, що акт про порушення від 23.07.2020 року вручений під підпис ОСОБА_1 , протокол про направлення ЗВТ та/або пломби на експертизу від 27.07.2020 року вручений ОСОБА_1 під підпис, в цьому ж протоколі ОСОБА_1 запрошений на експертизу на 10:20 год. 31.07.2020 року, акт експертизи від 31.07.2020 року № 105 вручений ОСОБА_1 під підпис, рішення комісії від 28.08.2020 року та акт розрахунку від 28.08.2020 року № 818 надіслано ОСОБА_1 рекомендованою поштою із супровідним листом від 02.10.2020 року.
У своєму відзиві ОСОБА_1 не заперечує факт отримання ним оспорюваного акту- розрахунку.
Релевантні джерела права:
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовано Цивільним кодексом України та Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕП № 2494 від 30 вересня 2015 року.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Відповідно до ст. 12 Закону України Про ринок природного газу постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується постачати споживачеві природний газ належної якості у кількості та порядку. Передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленим стандартами та нормативно-правовими актами.
Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та регулюється в установленому порядку.
Права та обов`язки постачальників та споживачів визначаються цим законом, Цивільним та Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
Пунктом 2 розділу VІ КГС передбачено, що доступ споживачів, в тому числі і побутових споживачів до ГРМ для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем несанкціонований газопровід самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).
Відповідно до пункту 1 глави 7 розділу VІ Кодексу Газорозподільних систем -Оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням Правил безпеки систем газопостачання, затверджених Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості. України 15 травня 2015 № 285(далі - Правила), та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у таких випадках:
1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 
2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по обєкту споживача та/або його постачальнику; 
3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, повязаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 
4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 
5) неповернення Оператору ГРМ заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу чи розірвання договору розподілу природного газу; 
6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 
7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 
8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт;
9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необґрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по обєкту споживача, що не є побутовим); 11) в інших випадках, передбачених законодавством.
Даною правовою нормою передбачено право, а не обов`язок позивача припинити газопостачання об`єкту, в тому числі і у випадку несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ.
Споживач зобов`язаний допустити представників Оператора ГРМ на власні об`єкти та не протидіяти їм при здійсненні заходів з припинення (обмеження) розподілу природного газу. 
При отриманні від Оператора ГРМ письмової вимоги про самостійне обмеження або припинення споживання (відбору) природного газу споживач зобов`язаний виконати вимогу Оператора ГРМ та самостійно обмежити або припинити споживання (відбір) природного газу.
Відповідно до п.4 глави 6 розділу Х Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.
Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, наявність несанкціонованого газопроводу.
Відповідно до п.п.3 п.1 глави 2 розділу XI Кодексу, до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу).
Згідно з пунктом 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення. Якщо несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу здійснено шляхом прихованих заходів, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня встановлення лічильника газу та/або пломби, які виявились пошкодженими (їх встановлення повинно підтверджуватися відповідним актом про їх встановлення), але не більше 12 місяців.
Відповідно до п.п. 1 п. 11 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.
При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
При складанні акта-розрахунку враховується зокрема розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. 
При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.
У пункті 3 глави 2 Розділу XI Кодексу, зазначено, що до порушень споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать, зокрема, несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, зокрема лічильника.
У п. 12 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС встановлено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.
Відповідно до ст.317 власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.
За приписами ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, незалежно від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. 
До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. 
Такий обов`язок власника є похідним від належних йому прав володіння, користування та розпорядження майном. 
Невиконання власником свого обов`язку з утримання належного йому на праві власності майна може створювати небезпеку для третіх осіб.
У постанові Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №522/7683/13-ц викладено правовий висновок: з урахуванням положень статті 319 ЦК України власник має нести відповідальність щодо утримання та оплати майна. 
Тягар утримання майна належить власнику майна (стаття 322 ЦК України).
Відповідно до пунктів 2, 3, 8, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем акт про порушення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення. Представник оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов`язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.
Акт про порушення має бути розглянутим комісією з розгляду актів про порушення оператора ГРМ, яка визначає його правомірність та приймає щодо них відповідне рішення.
За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.
При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
Отже, відповідач був обізнаний про факт виявлення порушення (акти підписані особисто), про розмір збитків, запрошувався та належним чином повідомлявся про дату, час та місце засідання комісії з розгляду акту про порушення.
На переконання суду позивачем дотримана процедура щодо виявлення порушення, фіксування виявленого порушення, вказані документи повністю узгоджуються між собою, і підстав піддавати їх сумніву суд не вбачає.
При цьому доводи позивач про те, що він не викликався на засідання комісії, на якій розглядалося питання про несанкціоноване втручання у роботу ЗВТ, та лише у вересні на його чисельні прохання, було повідомлено про наявність боргу у сумі 16411,77 грн. та донараховано сума у розмірі 1225732,45 грн. за порушення Кодексу ГРМ не знайшли свого підтвердження, та повністю спростовуються всією сукупністю доказів наявних у справі.
Факт несанкціонованого втручання в облікову систему лічильника підтверджений рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 21.06.2023 року № 523/17924/20.
Отже, враховуючи вищенаведене, факт несанкціонованого втручання (відбору природного газу) за адресою:  АДРЕСА_1 , підтверджено належними та допустимими доказами.
Водночас суд вважає, що об`єм та вартість донарахованого природного газу підлягає оцінці суду.
Позивач зазначає про спричинення діями споживача йому збитків.
Згідно вимог ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі,якщо договором або закономне передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Кодекс газорозподільних систем, затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року в ієрархії нормативно-правових актів України не відносить до Закону України, є підзаконним нормативно-правовим актом.
Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.
Правову основу ринку природного газу становлять Конституція України, цей Закон, закони України «Про трубопровідний транспорт», «;Про природні монополії», «;Про нафту і газ», «;Про енергозбереження», «;Про угоди про розподіл продукції», «;Про захист економічної конкуренції», «;Про газ (метан) вугільних родовищ», «;Про охорону навколишнього природного середовища», міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та інші акти законодавства України.
Водночас, стосовно вартості визначеної в розмірі 122572,45 грн., суд зазначає, що з 01 червня 2017 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.03.2017 №187 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 31.03.2017 №61), а також постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 10.04.2017 №494 «Про скасування деяких постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» (опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 27.04.2017 №79), роздрібна ціна газу для побутових споживачів природного газу становить 7,96 грн. за 1 м3, тоді як при розрахунку визначено іншу, більшу вартість за м.3., вказані суми жодним чином не обґрунтовані.
Судом враховується те, що згідно вимог Кодексу ГРС передбачено, що вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.
Водночас, суд виходить з того, що ч. 5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. 
Оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обґрунтованості заявленого розрахунку, в частині що стосується ціні газу, суд використовує загальнодоступну інформацію для її визначення, яка встановлена державою.
Відомості про закупівельні ціни природного газу на виробничо-технологічні які визначено наказами АТ «Одесагаз» не можуть бути взяті судом для визначення розрахунку донарахованого об`єму газу, оскільки вони визначають ціну природного газу на виробничо-технологічні витрати та відрізняються від цін за певні періоди, які вказану у самому розрахунку від 28.08.2020 року.
Враховуючи викладене, виходячи із засад справедливості, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та, стягненню з відповідача підлягає сума збитків за донарахований об`єм спожитого природного газу в об`ємі 16277,1 м3 *7,96 грн. = 122081,24 грн за період з 01.07.2019 року по 30.06.2020 року (тобто за період розрахунку, який визначений пунктом 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем).
Доводи ОСОБА_1 про те, що при знятті контролером показань лічильника не було виявлено його ушкоджень безпідставні, оскільки матеріалами справи повністю доведено, що ушкодження лічильника мають саме прихований характер.
Доводи про те, що комісією не взято до уваги та не надано доказів коли саме ОСОБА_1 було встановлено лічильник не впливають на встановлення терміну нарахувань (12 місяців).
Щодо опалювальної площі.
За змісту Типового договору розподілу природного газу (далі Договір), який затверджений постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 року цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.
У Договорі визначені такі терміни:
заява-приєднання – складена за встановленою формою письмова заява споживача, що засвідчує його волевиявлення на приєднання до договору розподілу природного газу та містить персоніфіковані дані споживача та його об`єкта.
персоніфіковані дані - персоніфіковані дані щодо Споживача та його об`єкта (назва, П.І.Б., ЕІС-код, перелік вузла(ів) обліку та відповідні дані вузла обліку тощо), визначені в заяві-приєднанні, які є достатніми для проведення взаєморозрахунків та визначення об`єму споживання природного газу;
Відповідно до п. 7.4. Договору Споживач зобов`язується:
1) здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором;
2) своєчасно повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні та/або позаштатної роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу);
Відповідно до п. 8.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з цим Договором та чинним законодавством України.
Відтак, укладаючи договір про приєднання розподілу природного газу, ОСОБА_1 самостійно зазначив персоніфіковані свої дані як споживача та об`єкт, який належить йому на праві власності, який приєднується до газопостачання.
Отже саме ОСОБА_1 має обов`язок своєчасно повідомляти про зміни персоніфікованих даних як споживача та об`єкт.
Тому суд не знаходить підстав для визначення опалювальної площі меншої за ту, яка визначена у акті - розрахунку, оскільки суд не наділений повноваженнями внесення змін до укладеного між сторонами договору.
Щодо позовної давності:
ОСОБА_1 просить суд застосувати строки позовної давності.
Вважає, що період розрахунку включений за 2015, 2016 роки, до суду позивач звернувся 3 липні 2023 року, тому строки позовної давності пропущені.
Представник АТ «Одесагаз» заперечував, вважав, що позов поданий у межах строку позовної давності, і тому підстав для їх застосування не має.
Згідно зі статтею 256 ЦК України особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу в межах строку позовної давності.
Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
За загальним правилом частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц зроблено висновок, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено стороною у справі, є самостійною підставою для відмови в позові. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а й об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 385/321/20 наголошував на тому, що перебіг позовної давності починається з моменту, коли у особи виникло право на подання позову у матеріально-правовому аспекті. 
Мається на увазі таке подання позову, з яким пов`язується судовий захист права або здійснення примусу до дотримання норм права. 
Перебіг позовної давності пов`язується з моментом, коли право позивача порушено і таке порушення не усувається.
Право на звернення до суду у позивача виникло 28.08.2020 року, а позовна заява подана до суду 24.07.2023 року (поштовий конверт про відправку позову до суду не містить дати відправлення, тому суд враховує саме дату реєстрації позову в суді першої інстанції), тобто в межах позовної давності, яка визначена законом.
Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Було запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, було введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина. Строк карантину неодноразово продовжувався.
Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати").
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 12 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".
У пункті 12 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. І всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).
Подібний висновок висловлено у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2022 року у справі № 679/1136/21 (провадження № 61-5238св22).
Таким чином доводи ОСОБА_1 про необхідність застосування строків позовної давності безпідставні.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. 
Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. 
Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. 
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позову позивач сплатив судовий збір в сумі 2684,00 грн.
Задоволена частина позову становить 99,59%.
Тому з ОСОБА_1 на користь АТ «Одесагаз» слід стягнути судовий збір в сумі 2673,00 грн.
Решту судового збору слід віднести на рахунок позивача. 
Оскільки заборгованість пана ОСОБА_1 фактично підтвердилась, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 29.01.2026 року, - скасувати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Одесагаз» в особі представника Карася Миколи Миколайовича до ОСОБА_1 про стягнення необлікованого обсягу природного газу, стягнення судового збору, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Одесагаз», код ЄДРПОУ 03351208, заборгованість за несанкціонований відбір природного газу, згідно акту- розрахунку від 28.08.2020 року № 818, за період з 01.07.2019 року по 30.06.2020 року. в розмірі 122081,24 грн.
В решті вимог позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Акціонерного товариства «Одесагаз», код ЄДРПОУ 03351208 судовий збір в сумі 2673,00 грн.
Решту судового збору віднести на рахунок АТ «Одесагаз».
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 29.01.2026 року, - скасувати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з часу його проголошення. 

Суддя 	В. К. Барвенко