Гайворонський районний суд Кіровоградської області 
м.Гайворон, вул.Великого Кобзаря, 3 Кіровоградської області, 26300
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 385/78/26
2/385/28/26
Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.03.2026 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого – судді Панасюка І.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 28153,04 грн. та понесені судові витрати.
Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 05.02.2026 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами (а.с. 48-49).
Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 26.02.2026 року зустрічну позовну заяву адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання неправомірними дії, щодо нарахування та стягнення комісії, зобов`язання перерахувати розмір заборгованості повернуто позивачу (а.с. 62-63).
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.03.2026 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову адвоката Працевитого Геннадія Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» про визнання неправомірними дії, щодо нарахування та стягнення комісії, зобов`язання перерахувати розмір заборгованості (а.с. 77-78).
05.03.2026 року представник відповідачки адвокат Працевитий Г.О. подав до суду відзив, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, який суд не приймає до уваги, оскільки останній поданий з порушенням строків передбачених на подання відзиву (а.с. 82-87). 
У наданий в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Інші процесуальні дії у цій справі судом не вчинялись, а ухвали не постановлялись.
Враховуючи те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 02.02.2016 року між ПАТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачкою шляхом акцептування банком пропозиції клієнта укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 75000 грн. Процентна ставка 26% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 7% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. (а.с. 5-7).
ПАТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідачки на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.
Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором Банк виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачці у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача (а.с. 23-33).
22.02.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ» (а.с. 8-13).
23.02.2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та TOB «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» було укладено договір факторингу, за умовами якого права за кредитним договором перейшли до TOB «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» (а.с. 14-19).
Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачкою станом на 22.02.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 28153,04 грн. (а.с. 21-22, 34).
Так, ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк виконання обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Частиною 1 статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Суд звертає увагу, що положення Оферти на укладання Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та Акценту пропозиції на укладення Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 02.02.2016 року, не містять умови щодо порядку та розміру нарахування комісії.
При цьому, будь яких інших доказів на підтвердження правомірності нарахування первісним кредитором комісії представником позивача не надано.
Фактично, кредитор отримав грошові кошти за комісію РКО, яка б мала включати додаткові та супутні послуги, однак, оскільки Офертою комісія взагалі не передбачена, тому суд вважає таке стягнення комісії незаконним та таким, що порушує вимоги Закону України "Про захист прав споживачів". Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із частиною другою статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України "Про споживче кредитування" передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Разом з тим, відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним.
Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 12.09.2023 у цивільній справі №204/224/21 констатуючи відсутність виключної правової проблеми з приводу встановлених банками різного роду комісій у кредитних договорах, які є нікчемними, наголосила на тому, що сторони не можуть у договорі визначати взаємні права й обов`язки у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає, передбаченим статтею 3 ЦК України загальним засадам цивільного законодавства, що обмежують свободу договору, зокрема справедливості, добросовісності, розумності (пункт 6 частини першої вказаної статті). Домовленість сторін договору про врегулювання відносин усупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення. Тому підписання договору не означає безспірності його умов, якщо вони суперечать законодавчим обмеженням. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг (частина третя статті 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність"), однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (пункт 3 частини третьої статті 47 цього Закону), зокрема надання споживчого кредиту. Тому банк не може стягувати з позичальника платежі (а) за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи (б) за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи (в) за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо). Інакше кажучи, банк неповноважний стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
Таким чином, суд вважає, що сплачені відповідачкою кошти у загальному розмірі 23681,60 грн. безпідставно було спрямовано першим кредитором на погашення комісії за розрахунково-касове обслуговування.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» підлягають частковому задоволенню та з  ОСОБА_1 слід стягнути 4471,44 грн. (сума заявлена до стягнення 28153,04 грн. – 23681,60 грн. безпідставно стягнутої комісії).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог 528,49 грн. та 1460,96 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, –

У Х В А Л И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" заборгованість по кредитному договору у розмірі 4471,44 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Еліт Фінанс" судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 528,49 грн. та 1460,96 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:     Ігор ПАНАСЮК 

Дата документа 09.03.2026