Справа № 136/451/26
провадження №1-кп/136/17/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року       м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному проваджені кримінальне провадження за №12026025060000015 від 02.03.2026 відносно
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чупринівка Вінницького району Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, такого, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 маючи умисел на незаконне зберігання наркотичних засобів для власних потреб без мети збуту, достовірно знаючи, що канабіс є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, пов`язаних із порушенням правил обігу наркотичних засобів, у порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та ст. З Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та зловживання ними» від 15.02.1995, діючи умисно, у листопаді 2025 року, точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, уневстановлений органом досудового розслідування час, незаконно придбав наркотичний засіб - канабіс, зірвавши дикоростучі частини рослин конопель за с. Чупринівка, Турбівської ТГ Вінницького району Вінницької області, які принісши до себе додому, висушив та подрібнив, надавши їм стан готовий до вживання, чим здійснив незаконне виготовлення наркотичного засобу та у подальшому незаконно зберігав зазначений наркотичний засіб в будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , без мети збуту, використовуючи для власних потреб, а саме вживання шляхом куріння. У подальшому, 02.03.2026 в ході огляду в будинку за місцем проживання ОСОБА_2 , в с.Чупринівка, Турбівської ТГ Вінницького району Вінницької області, дозвіл на який надано ухвалою слідчого судді, працівниками ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на столі розташованому в кімнаті будинку виявлено та вилучено речовину рослинного походження у висушеному та подрібненому вигляді.Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-26/4158-НЗПРАП від 05.03.2026 за результатами проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, надана на експертизу речовина рослинного походження, яку вилучено при зазначеному вище обшуку, є наркотичним засобом - канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, масою (у перерахунку на висушену речовину) 16,38 г.
Такі умисні дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження встановив, що обвинувачений ОСОБА_2 отримавши копії матеріалів дізнання, добровільно, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, не оскаржує встановлені під час дізнання обставини вчиненого кримінального правопорушення, його кваліфікацію, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.2 ст.302 КПК України. За участю захисника адвоката ОСОБА_3 обвинуваченим подано письмову заяву про розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку, без судового розгляду в судовому засіданні за його відсутності.
Крім цього, відповідно до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України прокурором в обвинувальному акті заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Суд, враховуючи вищевикладене, вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки це узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.
За змістом ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення). Згідно з ч.2 ст.91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу положень ст.92 КПК України у кримінальному провадженні обов`язок доказування покладено на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст.92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ст. 94 КПК України).
Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів із достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, знайшла своє підтвердження й доведена поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченого ОСОБА_2 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України належить до категорії кримінальних проступків, раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд, призначаючи ОСОБА_2 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст.50 КК України, мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до кримінальних проступків, особи винуватого, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставини, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.
Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння у виді штрафу, оскільки така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування в неї звички законослухняної поведінки й не бажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання про долю речових доказів та процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.
Заходи забезпечення даного кримінального провадження не застосовувались, запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.
Керуючись ч.1 ст.309 КК України, ст.ст. 368, 374, 376, 381-382, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 5 348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) грн. 40 коп.
Речові докази:
- речовину рослинного походження - канабіс, та пристрій для куріння, які відповідно квитанцій №, 48, 49, номер книги обліку №876, здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - знищити;
- DVD-R диск з відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, що зберігається в матеріалах кримінального провадження №12026025060000015 від 02.03.2026 - залишити у справі.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України. 
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1